91 004 läst · 221 svar
91k läst
221 svar
Före detta sambo krånglar vid försäljning av bostad
Det går bara att samarbeta om båda gör det. Tyvärr finns det personer som det inte går att samarbeta med. Jag har utgått från det som ts skrivit från början. Det är inte säkert han ger en helt objektiv bild av situationen men det är den vi måste utgå ifrån.D Daniel 109 skrev:
Den enda möjlighet man har mot en person som vägrar samarbeta är att ta alla lagliga metoder till hjälp och då behöver man ofta juridisk hjälp.
Om det som ts skriver stämmer att det är en kontrollerande typ som använder psykisk misshandel så kommer han inte samarbeta på något vis när det gäller att förlora sitt sista maktmedel.
Exekutiva försäljningar och liknande ger väl ofta ett sämre pris. Bra om hon vill köpa ut honom, annars inte. Kan ju möjligen vara ett sätt att sätt press på Aset om han vill ha mycket pengar.SågspånPappspikEternit skrev:
Att gå till tingsrätten och begära tvångsförsäljning enligt samäganderättslagen är förmodligen den säkraste vägen att gå, även om det inte är så smidigt.
Problemet med att sälja på frivillig basis är att Aset måste skriva på både mäklarens uppdragsavtal och senare köpekontrakt och köpebrev till köparen, och om han vägrar blir det inget med affären.
Tillägg: hon, vi kan kalla henne Astrid, har alltså inte ekonomisk möjlighet att köpa ut Aset från huset? Har det gjorts någon ordentlig bodelning efter separationen?
Astrid får skaffa sig någon ny, men vettig, karl som kan stå vid hennes sida och kanske har ett bra hus eller kan lösa ut Kurt.N nybyggarn3 skrev:
Men det betyder inte att man ska trilskas så mycket det går. Naturligtvis är det enda vettiga att kräva bodelning och offentlig auktion om han vägrar göra det på normalt sett. Men att bara kommunicera via advokat blir dyrt och gör det knappast bättre.N Niq skrev:Det går bara att samarbeta om båda gör det. Tyvärr finns det personer som det inte går att samarbeta med. Jag har utgått från det som ts skrivit från början. Det är inte säkert han ger en helt objektiv bild av situationen men det är den vi måste utgå ifrån.
Den enda möjlighet man har mot en person som vägrar samarbeta är att ta alla lagliga metoder till hjälp och då behöver man ofta juridisk hjälp.
Om det som ts skriver stämmer att det är en kontrollerande typ som använder psykisk misshandel så kommer han inte samarbeta på något vis när det gäller att förlora sitt sista maktmedel.
Jag känner en som skaffa flickvän/sambo som visade sig vara ett riktigt psykfall från en familj med många socialfall. När det tog slut skulle hon krångla och klösa till sig så mycket som möjligt av sådant som inte var gemensamt anskaffat utan min kompis fört med sig i boet. Bodelningsmannen tillsatt av tingsrätten visade sig vara en riktig brännvinsadvokat (ja om han verkligen var missbrukare vet jag inte) som sköt upp ärendet i oändlighet. När min kompis till slut begärde hans entledigande blev han arg och satte fort ihop en för min kompis djupt orättvis delning. Min kompis överklagade t tingsrätten som gick på det lokala ombudets (alltså brännvinsadvokatens linje) utan att lyssna på min kompis nya advokat (rätten hade visst rykte om sig att inte lyssna till utsocknes ombud) med i Hovrätten vann min kompis solklart efter 7 sorger och 8 bedrövelser. Har inte hört om någon fortsättning men har svårt att tro att HD skulle ge prövningstillstånd.GlennB skrev:
Jag har ju forskat lite på ämnet då jag var i en situation för några år sedan som hade vissa likheter.
Jag ägde ett hus 50/50 med min dåvarande sambo, vå hade båda chippat in insatsen men jag hade betalat lånen och alla utgifter i de ~8 åren vi bott där.
Plötsligt fick hon för sej att flytta, och vi kan ju lämna hela den krångliga delen därhän, men just flytten var väl kanske bra såhär i efterhand, men hon flyttade till en lägenhet och eftersom hon inte vill jobba så skulle hon ju (som brukligt i sverige) ha bidrag, vilket hon ju inte fick eftersom hon ägde en halv fastighet.
Jag sa att jag ville lösa ut henne och bo kvar, hon ville inte ha huset, däremot trodde hon det var värt väldigt mycket pengar. Jag tog dit en mäklare som för en ganska väl tilltagen peng gjorde en detaljerad värdering som sa en summa som var betydligt mer än vi köpte det för, men betyrligt lägre än vad som passade henne.
Det blev ett jämrans tjafs här, och hon hotade med att ta in en bodelningsman och tvinga fram en försäljning av huset, vilket jag tyckte skulle bli onödigt dyrt. Just då fattade jag inte varför det plötsligt var så bråttom, men det var ju förstås pga att hon inte kumnde snika till sej bidrag annars framkom det senare.
Jag i min tur kunde ju inte få lån på en så hög summa, så jag ville ha ner den till runt vad mäklaren värderat, men han hade fel enligt henne, och hon ville inte bekosta en till mäklare.. (gissningsvis förstod hon att han skulle säga samma sak ?) och jag ville inte helelr göra det när jag redan bekostat en värdering som jag tyckte vsr i par med vad jag tyckte huset var värt.
Jag pratar med flera advokatfirmor i detta läget och dom säger att hon kan begära en bodelningsman för att lösa problemet, och att hans kostnader (som kan bli rätt höga) isåfall betalas av oss båda..
Det blev ett jäkla tjafsande fram och tillbaka och tillslut insåg hon väl att hon förlorade mest på att dra ut på allt (noll bidrag och pengar låsta i huset) så vi kommer överens om att jag betalar henne det som mäklaren värderat huset för, med sedvanliga minus för belåningen och skatt osv, plus löjligt mycket för lösöret (säkert uppåt 5ggr egentligt värde) men i det läget orkar jag inte längre och vill bara få slut på allt och veta att jag har ett hem. (För om värdet på huset hade blivit det hon tyckte hade jag inte fått ta lån på det beloppet ensam och tvingats flytta)
VI kom med andra ord överens utan att behöva använda bodelning då båda (tillslut) kom fram till att det vore bortkastade pengar.
..Jag hoppas att TS väninna också kommer överens, mitt råd är att försöka få honnom att inse hur mycket pengar som kommer att kastas bort om man går den andra vägen..
(Som epilog kan man säga att strax efter detta började fastighetspriserna i området gå upp kraftigt, vilket hon många gånger har gnällt om efteråt.. så i efterhand var det nog en bra sak för mej att jag accepterade det i mitt tycke dåliga budet)
Tänk på att det blir riktigt dyrt med en bodelningsförrättare.... Det är dessutom tingsrätten som utser en. Kommer ni inte överens med den bodelningsmannen så måste ni avsätta den och betala den iaf... Och den nya! Har erfarenhet själv utav ett riktigt as till bodelningsförrättare utsedd av tingsrätten....N nybyggarn3 skrev:
Husägare
· Småländska höglandet
· 3 812 inlägg
Då får någon av dem eller båda (i det här fallet) gå till tingsrätten och ansöka om att tingsrätten fastställer ett reservationspris.F FGLIN skrev:
https://lawline.se/answers/tvangsforsaljning-enligt-samaganderattslagen-1
Lagen om samäganderätt är från 1904, så en länk från Lawline är mer lättläst.
Tillägg: äsch, vi tar ett citat ur lagtexten också:
8 § Förordnar rätten, att gods skall utbjudas till försäljning å offentlig auktion, nämne rätten en god man att ombesörja auktionen och fördela köpeskillingen samt, där fråga är om fastighet, utfärda köpebrev.
9 § I samband med ett förordnande om offentlig auktion skall rätten också, om det yrkas av någon delägare, bestämma ett pris under vilket godset inte får försäljas. Är det fråga om försäljning av en fastighet, i vilken en omyndig har del eller som till någon del omfattas av ett förvaltarskap enligt föräldrabalken, skall ett sådant pris bestämmas, även om det inte yrkas av någon.
Moderator
· Stockholm
· 51 960 inlägg
Nej, det finns ingen "min/din" andel. Banken vill ha in sina pengar och bryr sig inte om vem av dem som betalar.Göran.W skrev:
Ibland måste man ta till drastiska åtgärder för att komma ur situationen.
Ja dom är solidariska men betalar hon sin del och han inte så åker han i första han på en anmärkning.
Han vill så klart inte betala sin del om han inte bor där och inte ha en betalnings anmärkning.
Det var bara en möjlig väg ur det, även om det inte är den bästa.
Att sluta betala gör bara att man inte kan köpa sig ett nytt boende när situationen väl har löst sig (kreditanmärkning).
Tingsrätten får inte ge juridisk rådgivning/hjälp, iaf påstår dom det själva. Dom kan svara på direkta frågor om specifika saker men inte mer.
Man kan också få ut andra domar i liknande fall men det är väl tveksamt hutr mycket det hjälper.
Man kan också få ut andra domar i liknande fall men det är väl tveksamt hutr mycket det hjälper.
Nej men dom kan utse någon som kan hjälpa till dom är juridiskt utbildadGlennB skrev:
Husägare
· Småländska höglandet
· 3 812 inlägg
Jag tror att @Johan Lander menar samma sak som jag skrev på sida 1 i tråden, om att ansöka om bodelningsförrättare hos tingsrätten.