27 874 läst · 120 svar
28k läst
120 svar
Vill jag verkligen ha hus...
Ni verkar ju inte ha knapert insinuerar du.E Erik JS skrev:Jo, jag förstår det. Varför jag vill ha hus? Det skulle ge mer yta åt barnen nu när de är större att ta hem vänner, kunna vänas lite mer, kanske kunna ha plats för ett litet hemmagym, sällskapsyta, en altan att grilla på och hänga (vilket jag iofs kan göra på vår 20 kvm stora balkong.
Förr tänkte jag naivt att man bara får friheter med hus, men på senare tid har jag insett att det också innebär mycket arbete och ansvar. Det är väldigt få hus jag kan tänka mig. Är nog superkräsen numera. Det ska vara fräscht och modernt som en lägenhet, bra tomt och gärna centralt. Det är inte helt lätt att hitta.
Det går ju att köpa sig fri från allt tråkigt om man har utrymme i budgeten. Men är det svårt att hitta ett som duger så är det ju tyvärr bara renovering som gäller. Och det är ju lite slitigt.
Det skulle inte bli så lång flytt. Fortfarande samma ort. Bara ett par tbanestopp bort. Det här skulle inte bli någon livsomvälvande flytt så, utan mer en tänkt lyxuppgradering.BirgitS skrev:
Problemet dock är att vi flyttat 4 ggr de senaste åren i sökandet efter den heliga gralen, och på många sätt har vi hittat det. Jag vet vilken risk det är att flytta med risk att det inte blir som man hoppats och stör sig på saker. Det kan vara allt från jobbiga grannar till lyhördhet. Jag är rätt kräsen numera och det gör mig mindre villig att ta risker.
Det hus vi budat på var rätt fräscht och nyrenoverat. Verkade inte finnas allt för mycket att göra. Det rör sig om prisklass 15 mkr+. Men ändå, även om jag har råd att anlita hantverkare till allt så känns det nästan jobbigare än om jag kunde fixa saker själv. Det är så jäkla tråkigt att agera projektledare eller ha otur med lata och inkompetenta hantverkare man måste tjafsa med. Jag vill mest bara chilla numera 😅O [old rusty] skrev:
Alltså, jag hör hur det låter. Vi ska nog bara bo kvar i lägenheten och kanske skaffa ett fritidshus eller lägenhet utomlands, men tanken vill inte släppa.
Vi var i samma sits för ett par år sen, dvs nära flytta till hus(budade) det slutade med att det blev en annan br. Det var väl lite att vi missat ha hus och man ville ta igen det lite. Men vi står snart med barn utflyttat och tanken idag (nuläget)på sitta 2 st några år över 50 när man börjar känna av mindre energi, lite slitna efter långt arbetsliv i ett tomt hus m massa måsten..nä det vart perfekt. Ca 12 min var gångavstånd t jobb, garage o gym i huset. Mataffär nästan vid dörren. Menmen alla är olika. När jag har semester så vill jag åka utomlands och njuta i solen. Inte skrapa å måla hus. Tycker ålder är en viktig faktor om du ska köpa hus. Inte minst om du känner av sånt som lite dålig rygg och dåliga knän. Jag skulle också ha jädrigt svårt be sina barn att komma å klippa gräs, måla osv. Visst, har du råd anlita hantverkare så. Men för vår del, att t ex vara 2 st på mer än 120 kvm känns lite tomt.
Renoverare
· Stockholm
· 18 213 inlägg
Personligen älskar jag lägenhet. Närheten till krogen och kulturen i Stockholm city. Hus är inte för alla.
De av mina vänner som flyttat till hus är nästan aldrig med på AW, man ser det dem knappt längre.
De av mina vänner som flyttat till hus är nästan aldrig med på AW, man ser det dem knappt längre.
Skulle jag läsa alla trådar här på byggahus samt alla artiklar på Hem & Hyra skrivna av lägenhetsinnehavare om alla problem de har med grannar, hyresvärdar och bostadsrättsföreningar och därtill lägger mina egna erfarenheter av att bo i lägenhet, så skulle jag nog sammanfatta det hela med att lägenhet är en olägenhet. Jag är väldigt nöjd med att bo i ett eget hus, trots allt besvär det för med sig.
Ska vi vara helt rättvisa dock så är problem med villagrannar förmodligen minst lika vanliga om vi sätter i perspektiv att fler bor i lägenhet än hus i Sverige (?). I lägenhet kan man åtminstone göra något åt saken. I hus är du relativt rättslös.Keiller skrev:
Skulle jag läsa alla trådar här på byggahus samt alla artiklar på Hem & Hyra skrivna av lägenhetsinnehavare om alla problem de har med grannar, hyresvärdar och bostadsrättsföreningar och därtill lägger mina egna erfarenheter av att bo i lägenhet, så skulle jag nog sammanfatta det hela med att lägenhet är en olägenhet. Jag är väldigt nöjd med att bo i ett eget hus, trots allt besvär det för med sig.
Man kommer inte undan problem med grannar bara för att man bor i hus, så mycket vet jag, därav en del av min tvekan. Det är barn som hoppar studsmatta 5 meter från din altan, renoveringar sena kvällar, grannar som festar, spelar hög musik, bråk om tomtgränser, servitut och alla möjliga saker.
Sen undrar man ibland vad folk bor i för knarkarkvarter när det kommer till lägenhet. Jag har bott i 5 olika bostadsrätter och egentligen aldrig haft större problem. Lägenheten vi bor i nu är en nyproducerad bostadsrätt högst upp i huset och vi ser eller hör knappt grannarna. Igen, detta är något som gör det jobbigare för mig att våga ta risken att flytta till hus. Det betyder så mycket att slippa problem med grannar.
Bara tanken på att nån villagranne ska börja gnälla om mina buskar eller dylikt gör mig alldeles matt 😅
Vi får se hur det blir. OM vi köper vårt första hus lovar jag att uppdatera denna tråd, så får vi se om det var så romantiskt som jag ofta målat upp i mitt huvud hehe.
Fördelen med ett eget hus är att du kan välja att bo på en ostörd plats där det är långt till närmaste granne om det är så att du vill slippa problem med grannar.E Erik JS skrev:Ska vi vara helt rättvisa dock så är problem med villagrannar förmodligen minst lika vanliga om vi sätter i perspektiv att fler bor i lägenhet än hus i Sverige (?). I lägenhet kan man åtminstone göra något åt saken. I hus är du relativt rättslös.
Man kommer inte undan problem med grannar bara för att man bor i hus, så mycket vet jag, därav en del av min tvekan. Det är barn som hoppar studsmatta 5 meter från din altan, renoveringar sena kvällar, grannar som festar, spelar hög musik, bråk om tomtgränser, servitut och alla möjliga saker.
Sen undrar man ibland vad folk bor i för knarkarkvarter när det kommer till lägenhet. Jag har bott i 5 olika bostadsrätter och egentligen aldrig haft större problem. Lägenheten vi bor i nu är en nyproducerad bostadsrätt högst upp i huset och vi ser eller hör knappt grannarna. Igen, detta är något som gör det jobbigare för mig att våga ta risken att flytta till hus. Det betyder så mycket att slippa problem med grannar.
Bara tanken på att nån villagranne ska börja gnälla om mina buskar eller dylikt gör mig alldeles matt 😅
Vi får se hur det blir. OM vi köper vårt första hus lovar jag att uppdatera denna tråd, så får vi se om det var så romantiskt som jag ofta målat upp i mitt huvud hehe.
Ja, precis. Och jag avundas er som tagit det steget. Att bo i hus på en latlig ort där du kanske har 2-3000 kvm tomt och kan gå ut naken, DET är frihet. Men "måste" man bo centralt som jag gör, då är villatomterna 500-800 kvm ofta, och det känns mer som kedjehus :/Keiller skrev:
Ang grannar så har de ju hittills bara diskuterats som problem. Jag skulle våga påstå att folk i allmänhet är bra att ha att göra med.
Men det blir nog rätt skevt på såna här forum ang grannar, för vilka problem har man med bra grannar som man behöver lyfta i en tråd här? Vilken öl man ska bjuda på? 😋
Under alla år i lägenheter var det nån enstaka som rökte på sin balkong som jag retade mig på, men det var ingen stor grej.
I huset har vi oerhört bra och snälla grannar och en hjälpsam stämning där man kan låna nåt verktyg eller få hjälp med nåt. Det tillför verkligen en känsla av tillhörighet i ett grannskap och det är jäkligt mysigt när grannen kommer förbi med en öl och tycker att man jobbar för mycket, vilket får honom att se dålig ut i sin frus ögon!
Men det blir nog rätt skevt på såna här forum ang grannar, för vilka problem har man med bra grannar som man behöver lyfta i en tråd här? Vilken öl man ska bjuda på? 😋
Under alla år i lägenheter var det nån enstaka som rökte på sin balkong som jag retade mig på, men det var ingen stor grej.
I huset har vi oerhört bra och snälla grannar och en hjälpsam stämning där man kan låna nåt verktyg eller få hjälp med nåt. Det tillför verkligen en känsla av tillhörighet i ett grannskap och det är jäkligt mysigt när grannen kommer förbi med en öl och tycker att man jobbar för mycket, vilket får honom att se dålig ut i sin frus ögon!
Renoverare
· Stockholm
· 18 213 inlägg
Har man inte råd outsourca så får man också räkna med att semestern går till huset inte utlandet. Kul liv.
Jag flyttade från lgh till hus för drygt ett år sedan, också rätt kräsen vad gällde de flesta förutsättningarna (t.ex. cykelavstånd in till stan och till jobbet) och jag har inte saknat lgh en enda gång, trots att den också var mycket fin.
Så skönt att kunna göra vad man vill utan att ha en brf att ta hänsyn till, gott om plats, trevligt med tomt men senaste året har all fritid gått åt för huset (trots hantverkare), men det var del av planen att totalrenovera. Om ett par månader är det klart, kommer nog att kännas konstigt att ingen kommer klockan 7 längre![Räcker ut tungan :p :p]()
Grannarna ser jag sällan (typ nån gång i veckan på sin höjd) men alla är trevliga. Mot två av dem finns inget staket och mot den tredje har det fallit omkull, men varken de eller jag verkar se något större behov av att göra något åt det.
I BRF var det alltid något som behövde tas upp kring huset, nån granne som skulle renovera, det var för kallt i en lgh, det skulle renoveras fönster och 1000 andra frågor. Nu kan jag strunta om om garagedörren kärvar eller vad det nu må vara och fixa det när jag har lust. De flesta "måsten" i hus kommer vara lika mycket eller lite "måsten" nästa år, dvs man "måste" inte fixa allt utan kan låta det vara.
En tomt på 500-800 m2 skulle jag dock tycka vore för liten, tycker mina 1400 också är i minsta laget, men så mycket större så nära stan är inte så vanligt.
En stor skillnad jag upplever var att i lgh behövde jag alltid hitta på något utanför lgh för att "komma ut". Med huset har jag inte behovet eftersom tomten, garaget mm tillgodoser det behovet. Så verkar det vara för mina kompisar med, de som bor i lgh har ett mycket större behov att "hitta på något" men när de flyttat till hus kan de grilla på tomten i stället för i parken eller vad det nu må vara.
Egentligen blev det ungefär som jag tänkte mig men processen med att buda och köpa och ett par månader efteråt (vad har jag gjort) var jobbig.
Men vad du vill kan jag inte hjälpa dig med![Glad :) :)]()
Så skönt att kunna göra vad man vill utan att ha en brf att ta hänsyn till, gott om plats, trevligt med tomt men senaste året har all fritid gått åt för huset (trots hantverkare), men det var del av planen att totalrenovera. Om ett par månader är det klart, kommer nog att kännas konstigt att ingen kommer klockan 7 längre
Grannarna ser jag sällan (typ nån gång i veckan på sin höjd) men alla är trevliga. Mot två av dem finns inget staket och mot den tredje har det fallit omkull, men varken de eller jag verkar se något större behov av att göra något åt det.
I BRF var det alltid något som behövde tas upp kring huset, nån granne som skulle renovera, det var för kallt i en lgh, det skulle renoveras fönster och 1000 andra frågor. Nu kan jag strunta om om garagedörren kärvar eller vad det nu må vara och fixa det när jag har lust. De flesta "måsten" i hus kommer vara lika mycket eller lite "måsten" nästa år, dvs man "måste" inte fixa allt utan kan låta det vara.
En tomt på 500-800 m2 skulle jag dock tycka vore för liten, tycker mina 1400 också är i minsta laget, men så mycket större så nära stan är inte så vanligt.
En stor skillnad jag upplever var att i lgh behövde jag alltid hitta på något utanför lgh för att "komma ut". Med huset har jag inte behovet eftersom tomten, garaget mm tillgodoser det behovet. Så verkar det vara för mina kompisar med, de som bor i lgh har ett mycket större behov att "hitta på något" men när de flyttat till hus kan de grilla på tomten i stället för i parken eller vad det nu må vara.
Egentligen blev det ungefär som jag tänkte mig men processen med att buda och köpa och ett par månader efteråt (vad har jag gjort) var jobbig.
Men vad du vill kan jag inte hjälpa dig med
Redigerat:
Låter väldigt mycket som att du inte passar med hus.
Jag själv drar upp i princip dina argument, men mer tvärtom.
Visst var det skönt med lägenheten att det inte var något att fixa med och nära till allt i stan. Samtidigt ville jag därifrån för att få avstånd till alla grannar, ha en trädgård att bara gå runt i, ha lite snickrande att pyssla med osv. Även om huset drar pengar och tid och ork vad gäller alla renoveringar som aldrig tar slut, är det ändå någonstans ett trevligt pyssel. Inbillar jag mig åtminstone.
Oavsett vilket trivs jag super med att inte ha grannar som stör mig eller att jag riskerar att störa dom. Vill jag slagborra mitt i natten går det bra, förutsatt att familjen inte är hemma då.
Att hyra ett hus ger verkligen inte hela bilden även om det kan vara till lite hjälp. Du kommer inte att ha allt som rör renoveringar, snöskottning, myndigheter, grannar osv att bekymra dig om så värst mycket.
Jag själv drar upp i princip dina argument, men mer tvärtom.
Visst var det skönt med lägenheten att det inte var något att fixa med och nära till allt i stan. Samtidigt ville jag därifrån för att få avstånd till alla grannar, ha en trädgård att bara gå runt i, ha lite snickrande att pyssla med osv. Även om huset drar pengar och tid och ork vad gäller alla renoveringar som aldrig tar slut, är det ändå någonstans ett trevligt pyssel. Inbillar jag mig åtminstone.
Oavsett vilket trivs jag super med att inte ha grannar som stör mig eller att jag riskerar att störa dom. Vill jag slagborra mitt i natten går det bra, förutsatt att familjen inte är hemma då.
Att hyra ett hus ger verkligen inte hela bilden även om det kan vara till lite hjälp. Du kommer inte att ha allt som rör renoveringar, snöskottning, myndigheter, grannar osv att bekymra dig om så värst mycket.