267 088 läst · 1 732 svar
267k läst
1,7k svar
Hur har ”alla” råd att köpa hus?
Renoverare
· Skåne/Blekinge
· 2 839 inlägg
Åh fasen. Så har/hade inte shb.R Rkarlsson skrev:Jag har topplån och bottenlån fortfarande. Länsförsäkringar räknar det så.
Så jag hade Blanco, topp och botten.
Jag gjorde såklart en värdering samtidigt jag betalade av blanco. Och la över så mycket det gick i bottenlånet.
Amorterar inget rakt på just nu, utan lägger undan pengar motsvarande istället. Så det är rätt billigt att bo till 2024 på en månadskostnad drygt 1400 kr.
Ja, det är ju också ett sätt.
Det är verkligen inte sunt med den lönespiral, de bostadspriser, byggmaterialpriser, energipriser m.m. vi har idag. Kan bara krascha och under tiden står en icke obetydlig skara människor utanför. Råder stora skillnader i löner och bostadspriser i Stockholm, städer i övrigt samt på landsbygden, där de heta områdens såklart driver upp priserna på en hel del saker även för dom som bor utanför de heta områdena. Att renovera hus i glesbygd där man omöjligt kan få igen nedlagda pengar vid försäljning utgör ett bekymmer i glesbygd, även för den som ägt sitt hus 10-20år. Poblemet för förstagångsköpare föreligger såväl i Stockholm som långt ut i glesbygd, hög lön o höga huspriser i stan, låg lön och låga priser på landet men tufft att skaffa första egna boendet har det alltid varit och man ska inte räkna med att kunna leva lyxliv efter inköp av första bostaden som vissa tror och förfäras över. Nu när räntorna stiger bör man ta bankens bokalkyl på allvar, om man inte har en rejäl buffert med sig bagaget.
Jag håller helt med dig. men med dessa sjuka priser så blir det ju knappast lättare för dagens unga att ens komma in på marknaden.Cancerman_777 skrev:
Hur tror du unga 1950 var tvungna att göra för att köpa hus om de inte "drog ner på allt"? Tror du de hade senaste och fetaste iPhonen? Köpte latte för 70:- per mugg fem gånger i veckan? Osv.
Det handlar om att prioritera, ha ett mål och förstå att man inte kan ha/få allt. Vidare var det inte så heller att unga förr kunde köpa husen som låg på krypavstånd från dåvarande centrum. Områdena har ju utvecklats till att bli vattenhål genom åren, men då var det "ute på landet". Spiken i kistan är troligen att unga förr inte hade en snöbolles chans i helvetet att köpa en bostad som SINGEL. Möjligen en liten BR-etta, men hell no ett hus.
Vad jag sett så av trådens frågeställning i kombination med unga, så handlar det om en attitydjustering och lärdom om att vill du ha A så får du avstå B, C och kanske D tills den eller de unga har börjat tjäna mer/inflationen ätit på lånen/lånen har betats av en del.
Renoverare
· Skåne/Blekinge
· 2 839 inlägg
Nej, men varför skulle det bli lättare för dagens unga jämfört med historiens unga? Det finns ingenting som hindrar någon från att välja att sälja till unga för underpris. Om man nu är en förespråkare för "det är synd om alla unga" i bostadsfrågam så kan man ju alltid sälja sitt boende (när det är dags) till unga och för ett underpris.F Fjället32 skrev:
Skulle säga att en normalfamilj år 2022 har cirka 70 000-80 000 kr/månad i bruttoinkomst om båda arbetar heltid.L Husjakt2021 skrev:Jag har senaste månaderna börjat fundera på det här med husköp och priserna.
Vet inte om jag övertänker eller om det är
Alla andra som inte tänker alls ;-)
de flesta hus är i vårt område går Upp 700.000-1.000000 i budgivning. Så priserna hamnar runt 3.5 för ett hyfsat fint hus. Om man inte har superhöga inkomster utan tjänar lite som medel här i denna stad så tjänar nog de flesta runt 35.000/mån.
jag och min man har räknat på vår inkomst nu när vi kollat på hus, om vi skulle köpa hus för runt 2,7 så skulle vi ha ca 10.000kr/person kvar i månaden efter att vi betalat Boendekostnader, mat, övriga räkningar.
Jag tycker det känns som Väldigt lite pengar för man kanske vill spara pengar också och sen handla saker typ kläder, inredning köpa ute lunch osv.
är det normalt att ha så lite pengar kvar ? Eller är det så att många har mycket mindre pengar kvar i månaden för att de är så högt belånade?
Förstår att det blir annorlunda om man har mycket högre inkomst men jag räknar på en medelinkomst nu. Budgivningarna är helt galna och jag funderar bara på hur alla har råd att bo? Tänk om räntan stiger på 1,5%? Om
Man blir av med jobbet eller blir sjuk eller ska vabba extra mycket?
men samtidigt känner jag att med mitt tankesätt kommer vi aldrig kunna köpa ett hus. Vet inte om vi är för fega i vårt tankesätt men det tar liksom emot lite att bara kasta sig in i den galna bostadsmarknad som är nu. Samtidigt så tror jag inte att huspriserna kommer gå ner heller så....
Förr var det vanligt att första bostaden var en hyresrätt, det är nästan omöjligt idag.Cancerman_777 skrev:
Nej, men varför skulle det bli lättare för dagens unga jämfört med historiens unga? Det finns ingenting som hindrar någon från att välja att sälja till unga för underpris. Om man nu är en förespråkare för "det är synd om alla unga" i bostadsfrågam så kan man ju alltid sälja sitt boende (när det är dags) till unga och för ett underpris.
Medellönen i sverige på man och kvinna ihop är 72100 kr.M Mmhe71 skrev:
Så normalfamilj i tex min del ligger på typ 50-60 max. De som jobbar inom sjukvården här har lägre om de inte är fast.
Renoverare
· Skåne/Blekinge
· 2 839 inlägg
Det är möjligt att det är så. Det var svårt på 80- och 90-talet också. Jag säger inte att tiderna inte förändras, men så har det varit för alla generationer; någonting har förändrats vilket kräver att man anpassar sig. Jag kan säga att på landsbygden i Skåne (30-60 min från en centralort) så är det inte speciellt svårt att få lägenhet. Med andra ord; flytta lite utanför krypavstånden, acceptera pendling, osv, så reder det sig.A Andy78 skrev:
När jag flytta till hyresrätt så var det lätt. Men det var ju typ 18 år sen. Men när jag flytta från den 2017 såg jag vilken jävla kö det var på lägenheten och det var ju ändå lite tragiskt att se. Det var kommunalt bolag och lägenheten gick rakt till migrationsverket 2017.Cancerman_777 skrev:
Det är möjligt att det är så. Det var svårt på 80- och 90-talet också. Jag säger inte att tiderna inte förändras, men så har det varit för alla generationer; någonting har förändrats vilket kräver att man anpassar sig. Jag kan säga att på landsbygden i Skåne (30-60 min från en centralort) så är det inte speciellt svårt att få lägenhet. Med andra ord; flytta lite utanför krypavstånden, acceptera pendling, osv, så reder det sig.
Dock så är det lättare via de privata fastighetsägarna.
Och jag bor utanför stan =) Som jag förstod så gällde de i alla förorterna med dessvärre.
Renoverare
· Skåne/Blekinge
· 2 839 inlägg
Jag tolkar det som sthlm, då förorter inte är ett begrepp jag stött på rörande andra städer i Sverige. Då säger jag "lämna fjollträsk". Det finns mer och annat utanför tullarna bland tallarna (undrar hur många som snappade upp referensernaR Rkarlsson skrev:När jag flytta till hyresrätt så var det lätt. Men det var ju typ 18 år sen. Men när jag flytta från den 2017 såg jag vilken jävla kö det var på lägenheten och det var ju ändå lite tragiskt att se. Det var kommunalt bolag och lägenheten gick rakt till migrationsverket 2017.
Dock så är det lättare via de privata fastighetsägarna.
Och jag bor utanför stan =) Som jag förstod så gällde de i alla förorterna med dessvärre.
Under 80-talet fanns det hur mycket hyresrätter som helst lediga i Göteborg. Jag fick till-och-med kraftig rabatt och hyresfria månader från bostadsbolaget för att ensam hyra en 4:a-rummare på nästan 100kvm med dubbla inglasade balkonger i Gårdsten (Muskotgatan 20).
Samma i Bergsjön.
Många lägenheter stod tomma och vissa hade överhuvudtaget aldrig varit uthyrda då Göteborgshem på 1980-talet sålde fastigheterna till Riksbyggen.
Vintern 1984 stod ett helt hus tomt och var därmed ledigt för uthyrning. Detta utnyttjades av Göteborgs-tv som spelade in Carin Mannheimers socialrealistiska tv-serie Tryggare kan ingen vara ... där.
https://sv.wikipedia.org/wiki/Teleskopgatan
Bostadsbolaget hade länge ett eget byggbolag. Husen byggdes i delar i en elementfabrik och sattes sedan ihop på plats. Men på 1990-talet tog det stopp och byggbolaget såldes. Bostadsbolaget hade tomma lägenheter och rev till och med ett hus i Hammarkullen.
– Vi rev ju fel hus, det med de största lägenheterna. Dit hade det varit världens kö till i dag, det var fem- och sexrummare i det huset.
https://vartgoteborg.se/bostad/bostadsbolaget-firar-75-ar-med-tidsresa-pa-film/#
Samma i Bergsjön.
Många lägenheter stod tomma och vissa hade överhuvudtaget aldrig varit uthyrda då Göteborgshem på 1980-talet sålde fastigheterna till Riksbyggen.
Vintern 1984 stod ett helt hus tomt och var därmed ledigt för uthyrning. Detta utnyttjades av Göteborgs-tv som spelade in Carin Mannheimers socialrealistiska tv-serie Tryggare kan ingen vara ... där.
https://sv.wikipedia.org/wiki/Teleskopgatan
Bostadsbolaget hade länge ett eget byggbolag. Husen byggdes i delar i en elementfabrik och sattes sedan ihop på plats. Men på 1990-talet tog det stopp och byggbolaget såldes. Bostadsbolaget hade tomma lägenheter och rev till och med ett hus i Hammarkullen.
– Vi rev ju fel hus, det med de största lägenheterna. Dit hade det varit världens kö till i dag, det var fem- och sexrummare i det huset.
https://vartgoteborg.se/bostad/bostadsbolaget-firar-75-ar-med-tidsresa-pa-film/#