27 211 läst · 108 svar
27k läst
108 svar
Varför är allting "omöjligt"?
Byggveteran
· Åland
· 2 028 inlägg
Byggveteran
· Åland
· 2 028 inlägg
Medlem
· Västerbotten
· 895 inlägg
Jag känner att jag är lite åt andra hållet i frågan. Jag ser möjligheter i allt och det kan tyvärr leda till tomt bankkonto och dåligt med tid till annat. Man får dock leva med mothugg från andra, både inom familjen och utomstående. T.ex har jag ett större bilprojekt som går långsamt framåt. Jag vet inte hur ofta jag fått höra: "Tänk om du köpte en nyare bil för pengarna du slängt ner på den här".
Eller som nu när jag renoverar källaren med nytt golv, nytt avlopp, nytt vatten, nytt allt. Ständigt återkommande: "Det är ju bara en källare".
Man behöver ju inte se allt som ett projekt i nivå med en rymdhiss. Med sunt förnuft kommer man långt och kan avgöra om det är möjligt att genomföra. Går det inte så går det inte.![Glad :) :)]()
Eller som nu när jag renoverar källaren med nytt golv, nytt avlopp, nytt vatten, nytt allt. Ständigt återkommande: "Det är ju bara en källare".
Man behöver ju inte se allt som ett projekt i nivå med en rymdhiss. Med sunt förnuft kommer man långt och kan avgöra om det är möjligt att genomföra. Går det inte så går det inte.
Vissa saker är omöjliga, andra inte. De saker som för vissa ter sig omöjliga är för andra det inte. Enkelt.
Det sitter i oftast i huvudet oftast tror jag, men ibland är det gött att kunna retas lite, det händer då och då att min hustru kommer till mig när hon skall göra något:
-Det går inte, det är omöjligt!!
Jag sitter orörlig och säger inte ett ljud, irritationen går inte att ta miste på. Och nästa fras är alltid:
-Men hjälp mig då!!
Min respons: -Vad vill du? Går det inte så går det inte.
-Men du kan ju!
-Då går det alltså?
-Jaaa!!!!
-Nyss sade du ju att det var omöjligt. osv osv
(Ja, jag älskar att retas och spela dum
)
Det sitter i oftast i huvudet oftast tror jag, men ibland är det gött att kunna retas lite, det händer då och då att min hustru kommer till mig när hon skall göra något:
-Det går inte, det är omöjligt!!
Jag sitter orörlig och säger inte ett ljud, irritationen går inte att ta miste på. Och nästa fras är alltid:
-Men hjälp mig då!!
Min respons: -Vad vill du? Går det inte så går det inte.
-Men du kan ju!
-Då går det alltså?
-Jaaa!!!!
-Nyss sade du ju att det var omöjligt. osv osv
(Ja, jag älskar att retas och spela dum
Trial and error.
Många gånger är det så, men sen måste man ju ta hänsyn till konsekvensen om msn misslyckas. El är ju tex ett ganska så tydligt exempel på detta.
Går det åt skogen så kan det ju gå riktigt käpprätt åt h-vete..
I fallet med grabben som ville svetsa så gav jag exempel på ett protokoll de kunde använda. Inte för att något sätt förbjuda stt grabben skulle svetsa utan som en hjälp att tänka på konskvenserna och minimera/eliminera riskerna, som en hjälp då jag av egen erfarenhet vet att det kan gå åt skogen. Det jag dessutom samtidigt skrev i samma inlägg var att de INTE var skyldiga på nåt sätt att gå nån heta arbeten kurs/skyldiga enligt lag osv att använda den. Utan enbart som en hjälp, för båda.
Tyvärr så spann ju tråden på som att de skulle anrika uran i garaget.
Många gånger är det så, men sen måste man ju ta hänsyn till konsekvensen om msn misslyckas. El är ju tex ett ganska så tydligt exempel på detta.
Går det åt skogen så kan det ju gå riktigt käpprätt åt h-vete..
I fallet med grabben som ville svetsa så gav jag exempel på ett protokoll de kunde använda. Inte för att något sätt förbjuda stt grabben skulle svetsa utan som en hjälp att tänka på konskvenserna och minimera/eliminera riskerna, som en hjälp då jag av egen erfarenhet vet att det kan gå åt skogen. Det jag dessutom samtidigt skrev i samma inlägg var att de INTE var skyldiga på nåt sätt att gå nån heta arbeten kurs/skyldiga enligt lag osv att använda den. Utan enbart som en hjälp, för båda.
Tyvärr så spann ju tråden på som att de skulle anrika uran i garaget.
Medlem
· Blekinge
· 10 083 inlägg
Det låter lite som skillnaden mellan mig och mitt ex när vi köpte ett gammalt hus för > 10 år sedan. Vi är väl hyfsat händiga bägge två, men ex skulle kunna bli stående på ett ben resten av livet medan han funderar på nästa steg, jag är mer för att sätta igång och få saker gjorda och lösa problemen om de uppstår under resans gång.
När vi började renovera köket insåg vi att det var i mycket sämre skick än vad vi först trodde och det slutade med att vi fick riva ut hela köket, strippa ner in till stockarna, bryta upp golvet och gräva ur den gamla mullbänken. Ny el, nya väggar, nytt golv och omplanerat kök. Vid spisarna, den gamla vedspisen och den elektriska, var muren dålig i ena hörnet under spiskåpan och där en bänk skulle stå. Efter en tid av växande irritation hos mig att vi aldrig fick något gjort, för ex skulle fundera, tog jag helt enkelt släggan och slog ner de trasiga stenarna till ex fasa!
![Förvånad :surprised: :surprised:]()
Jag fick låna grannens vinkelslip och kapade sedan till ett lecablocka, murade igen hålet och putsade väggen. Hade jag väntat på att ex skulle bestämma sig hade det fortfarande varit trasig.![Inte road :rolleyes: :rolleyes:]()
Pappa lärde mig en sak som är både en välsignelse och en förbannelse, säg aldrig att du inte kan utan ta reda på hur man gör och gör det sen.![Räcker ut tungan :p :p]()
När vi började renovera köket insåg vi att det var i mycket sämre skick än vad vi först trodde och det slutade med att vi fick riva ut hela köket, strippa ner in till stockarna, bryta upp golvet och gräva ur den gamla mullbänken. Ny el, nya väggar, nytt golv och omplanerat kök. Vid spisarna, den gamla vedspisen och den elektriska, var muren dålig i ena hörnet under spiskåpan och där en bänk skulle stå. Efter en tid av växande irritation hos mig att vi aldrig fick något gjort, för ex skulle fundera, tog jag helt enkelt släggan och slog ner de trasiga stenarna till ex fasa!
Jag fick låna grannens vinkelslip och kapade sedan till ett lecablocka, murade igen hålet och putsade väggen. Hade jag väntat på att ex skulle bestämma sig hade det fortfarande varit trasig.
Pappa lärde mig en sak som är både en välsignelse och en förbannelse, säg aldrig att du inte kan utan ta reda på hur man gör och gör det sen.
Själv sitter jag på kontor hela dagarna, så ser det som en utmaning och utvecklande att fixa sina renoveringar samt reperera bilen själv.
Idag har alla tillgång til information, om än lite för mycket. Så inget är omöjligt.
Men det finns moment jag har blivit tvungen att ta till hjälp med, Kranbil samt cementbil![Skrattar :D :D]()
Blir nog tvungen att för första gången lämna bilen till verkstad. Väldigt irriterande. Byte av kamrem. Har bytat själv på mina äldre bilar men den nye så finns det knapphändig information samt man måste släppa motorn för att komma till.
Idag har alla tillgång til information, om än lite för mycket. Så inget är omöjligt.
Men det finns moment jag har blivit tvungen att ta till hjälp med, Kranbil samt cementbil
Blir nog tvungen att för första gången lämna bilen till verkstad. Väldigt irriterande. Byte av kamrem. Har bytat själv på mina äldre bilar men den nye så finns det knapphändig information samt man måste släppa motorn för att komma till.
Det är bara för folk är så J-V duktiga hela tiden man undrar ngt och blir halshuggen..samma för mej när vi byggde hus skrev lite trådar här Ang en rabiat granne och blev helt idiotförklarad !!!??? Fattar precis vad du menarH heimlaga skrev:Jag har iakttagit en sak här på forumet.
Någon frågar en sak och strax kommer det en massa inlägg som bestämt hävdar att det som behöver göras är:
- Omöjligt
- Olagligt
- Opassande bland civiliserade människor
Just inom byggande finns det faktiskt många saker som man inte bör göra av tekniska orsaker och det är gott och väl. Man skall inte utmana naturens lagar i onödan och inte fördärva en välfungerande existerande konstruktion.
Vad jag riktar mig mot är alla påståenden att saker inte bör göras/repareras/flyttas/lyftas/åtgärdas utan att anlita specialutbildad personal eller ha tillgång till specialbyggda utrymmen/områden/maskiner som kostar en lånad förmögenhet.
- Tråden där en orolig mamma funderade på sin sons svetshobby blev ett riktigt skräckexempel.
- Jag kommer också ihåg en tråd om en trappsten där det skrevs en massa goja om att det inte går att flytta en sten som två eller tre vuxna karlar skulle flytta hur enkelt som helst med järnspett och några plankstumpar och en tråd om ett sommarstugebygge som inte var tillgängligt med lastbil och därför skulle allting bli vansinnigt dyrt..... även om jag vet att jag skulle ha klarat alla transportproblem på sommarstugebygget med min gamla traktor.
- Jag ser också tråd efter tråd där folk förklarar att de naturligtvis inte har tid att göra någonting praktiskt överhuvudtaget på sitt eget bygge. Visst finns det vissa chefer och företagare som verkligen är i den situationen och kroppsarbetare som kommer hem fysiskt utpumpade och inte orkar någonting efter arbetstid men då jag var tonåring renoverade pappa och jag större delen av huset själva fastän han arbetade heltid så jag vet att det går om man vill.
- Jag ser också ständiga hänvisningar till att vardagliga praktiska nödvändigheter anses opassande och inte borde få förekomma eller borde beläggas med vansinniga skadeståndsansvar.
Vad är det som har tagit åt folk egentligen?
Är medelsvensson på 2000-talet så nyhjälplös att han/hon inbillar sig att allt sånt där faktiskt inte går?
Handlar det om okunniga människor som försöker stötta upp ett skralt självförtroende genom att övertyga andra att de inte heller skall göra någonting?
Vad skall vi göra åt det här?
Jag är bekymrad för barn och tonåringar som växer upp i en sån där värld där allt utom att glo på bildskärmar är omöjligt eller olagligt.......
Ojojoj, jag skulle kunna skriva en bok.
Som skrivits innan: jag tror många känner sig avskräckta av upplevelsen av att det finns massa okända regler och bestämmelser man inte förstår, och blir då rädd att man antingen
Jag tror också många är ovilliga att lära sig på det enda sättet som går - skaffa kunskaperna du behöver, skaffa prylarna och KÖR. Klanta dig, svär och gör om. Ändra dig, prova på annat sätt och gör om igen. Det känns dyrt när man inte har någon uppfattning om vad sånt kostar, man känner sig fånig som inte vet och som sagt, perfektionister.
De nyblivna husägarna, nervösa unga människor på 25-35 år, ser inte sin egen potential. De ser bara de där händiga gamla rävarna på 45+ som på något sätt "kan allt" och med självsäkerhet planerar och drar igång en renovering... men ser inte att den personen hade 10 år och två hus på sig att lära sig det han kan idag, att han en gång också var en tvekande 30-åring som skämdes för att fråga vad "salningsregel" betydde och fick riva hela nyuppspikade panelen för att han inte såg att att den satt snett från början.
Det är inte svårt att komma förbi "det är omöjligt". Det bara tar tid, kostar pengar och blå tummar.
Som skrivits innan: jag tror många känner sig avskräckta av upplevelsen av att det finns massa okända regler och bestämmelser man inte förstår, och blir då rädd att man antingen
- Gör något fruktansvärt fel, och då får ta in fackfolk för att reparera skadan och göra om jobbet från början, vilket blir både dyrt OCH pinsamt när de ser hur man klantat till det
- Man bryter mot någon regel utan att förstå det, och så kommer det upp som "dolt fel", något många också överskattar betydelsen av. Till exempel: "Tänk om jag lägger tätskiktet lite snett, så räknas det som dolt fel och jag blir tvungen att betala 120 000 för deras badrumsrenovering"! dvs det finns en föreställning om att om något inte är perfekt och ser ut som att ett proffs gjort kan man när som helst inom 10 år få lägga hela notan för nya ägarens totalrenovering.
Jag tror också många är ovilliga att lära sig på det enda sättet som går - skaffa kunskaperna du behöver, skaffa prylarna och KÖR. Klanta dig, svär och gör om. Ändra dig, prova på annat sätt och gör om igen. Det känns dyrt när man inte har någon uppfattning om vad sånt kostar, man känner sig fånig som inte vet och som sagt, perfektionister.
De nyblivna husägarna, nervösa unga människor på 25-35 år, ser inte sin egen potential. De ser bara de där händiga gamla rävarna på 45+ som på något sätt "kan allt" och med självsäkerhet planerar och drar igång en renovering... men ser inte att den personen hade 10 år och två hus på sig att lära sig det han kan idag, att han en gång också var en tvekande 30-åring som skämdes för att fråga vad "salningsregel" betydde och fick riva hela nyuppspikade panelen för att han inte såg att att den satt snett från början.
Det är inte svårt att komma förbi "det är omöjligt". Det bara tar tid, kostar pengar och blå tummar.