16 953 läst · 60 svar
17k läst
60 svar
Hur bra samarbetar ni med Er "andra halva"?
Jag tror du överarbetetar...svaret på hennes fråga är "Jo"Steffo1980 skrev:Största problemet vi har är nog skillnader i kommunikationen. Hon säger "Kan inte du öppna färgburken?" vilket jag också gör.
Men i själva verket innebär det: "Öppna färgburken, ta fram erforderliga penslar, maskeringstejp och alla andra tänkbara pryttlar jag kan tänkas behöva för att måla fasaden. Ställ sedan hela klabbet på framsidan av huset i stället för att bara låta den öppnade färgburken stå kvar i förrådet, medan jag lägger ner vår sovande bebis och byter om till målarkläder."
Som tur är har vi lärt oss skratta åt dessa kommunikationsolikheter även om vi går på dem om och om igen....
På nästa plats är skillnaden i accepterad slutresultat. Hon har en mycket lägre acceptanströskel, medan jag delar åsikten med en tidigare trådskribent. Ska man göra nåt, så kan man lika gärna göra det ordentligt!
Det brukar gå väldigt bra att jobba ihop.
Vi har rätt klara roller, i och med att jag har jobbat som snickare, samt jobbar inom branschen för byggmaterial så besitter jag de rent praktiska kunskaperna om hur och varför man gör saker.
Hon är medveten om det, men är inte främmande att ge input/fråga om saker. Och eftersom jag är väldigt pedagogisk och inser att det är för mitt eget bästa om jag förklarar lite mer så förklarar jag hur och varför.
De större projekt vi gjort är renovera ett badrum, isolera en grund, bygga friggebod, bygge av altan. Renovering/ombyggnation av kök. Samt gipsning, spackling och målning i samtliga rum i ett 50kvm stort hus.
Sedan flyttades det till lägenhet och där bytte vi alla golv och målade om alla väggar.
Vi har rätt klara roller, i och med att jag har jobbat som snickare, samt jobbar inom branschen för byggmaterial så besitter jag de rent praktiska kunskaperna om hur och varför man gör saker.
Hon är medveten om det, men är inte främmande att ge input/fråga om saker. Och eftersom jag är väldigt pedagogisk och inser att det är för mitt eget bästa om jag förklarar lite mer så förklarar jag hur och varför.
De större projekt vi gjort är renovera ett badrum, isolera en grund, bygga friggebod, bygge av altan. Renovering/ombyggnation av kök. Samt gipsning, spackling och målning i samtliga rum i ett 50kvm stort hus.
Sedan flyttades det till lägenhet och där bytte vi alla golv och målade om alla väggar.
Det där med tusen påbörjade projekt.. känns bekant härhemma med hehe. Och oftast är det ju bara det här "allra sista" som är kvar.. typ måla en list eller nått (precis som din fru insett ocksåanders07 skrev:Min fru pekar mest men det beror på att hon har en svår ledsjukdom och har ofta svår smärta. Vi jobbar väldigt bra ihop (det hon kan hjälpa med) och när det blir tjafs handlar mest om att planerna ändras efter att vi påbörjat något och efter ett tag så blir det oftast någon form av kompromiss.
I andra fall är det mest bråk om att jag tjatar på henne att inte överanstränga sig...
Lite småsurt kan det bli ibland när det handlar om prioriteringar. Jag vill gärna göra de stora dragen först och lämna lister, latex och annat "småpill" till senare medan frun ofta vill att allt ska vara klart på ett ställe först.
Där är det nog bra att hon tjatar eftersom jag har tendensen att påbörja tusen saker utan att avsluta dem...
Och det känns lite jobbigt att alltid behöva "tjata" om de här småsakerna.. jag stör mig på dem och andra halvan inte typ (men jag är också hemma mer och ser dem hela tiden!).
Tyvärr kan inte jag heller göra allt jag vill.. för leder/rygg sucks.. men inte mycket att göra åt den saken..man får göra det man kan i den takt man kan ju.. vissa dagar bättre än andra - fast ibland kan det bli påfrestande (och frustrerande) att alltid behöva be om hjälp.
Därför du bokar in surfningen på formet som "moment att göra själv".. så du inte riskerar det där alternativa boendet..? hahaPagno skrev:Kvinnor skall inte bygga de skall stå i köket!
"fortfarande inte singel men så snart hon sett detta inlägg kan jag behöva ett alternativt boende"
Nej, här fungerar det förhållandevis bra att göra vissa projekt gemensamt.
Så länge det inte handlar om tapetsering - då får jag psykbryt och river hej vilt de nyligen uppsatta tapeterna, hatar tapeter, djävulens påfund!
Sätta list med 3 ungar hängande i hasorna medans den "andra halvan" korrigerar och snörper ihop munnen för att jag skaffat "fel" lister som jag ville ha! Fungerar sådär - en timme eller två, sedan loggar jag in på byggahus istället och tittar på vad andra pysslar med, mycket mera roande!
Listan kan göras lång!
Vi har inte mycket att tillföra varandra när vi renoverar gemensamt, så en ömsesidig överenskommelse är att jag "bokar" tid när jag vill göra vissa moment själv. Men då sitter jag och läser på forumet istället!![]()
Inte illa det heller ju.. men jag måste fråga.. var det utan någon som helst sur min? (den där 2 m rabatten..)Tim ivan skrev:
Tips: Gå runt och skriv en lista över småsaker. Sedan tar ni en helg och betar av dem. Antagligen går det rätt så fort, och det är kul att göra mindre jobb som man ser ett slut på, och så att man kan känna sig klar.Snigla skrev:Det där med tusen påbörjade projekt.. känns bekant härhemma med hehe. Och oftast är det ju bara det här "allra sista" som är kvar.. typ måla en list eller nått (precis som din fru insett också) Vid varje renovering/hus säger vi att "vi ska göra klart ett projekt/rum innan vi tar nästa.." jovisst.. har fortfarande inga taklister i sovrummet.. och fjorton nya projekt på g..
![]()
Dessutom känns det bra att bocka av saker på en lista...
Projekt tillsammans? Jag förstår inte frågan...
Det tjatades i flera år om att tapetsera om i dotterns rum. Jag försökte gång på gång förklara att det är rätt mycket jobb. Men till slut skulle det göras, de skulle ju hjälpa till så jag skulle inte behöva göra allt.
Jag fick göra 98% av jobbet, trots att jag medvetet bara jobbade med att riva ner tapet en kväll i veckan (i hopp om att lite grann av tapeten skulle åka ner nån av de övriga dagarna).
Det tjatades i flera år om att tapetsera om i dotterns rum. Jag försökte gång på gång förklara att det är rätt mycket jobb. Men till slut skulle det göras, de skulle ju hjälpa till så jag skulle inte behöva göra allt.
Jag fick göra 98% av jobbet, trots att jag medvetet bara jobbade med att riva ner tapet en kväll i veckan (i hopp om att lite grann av tapeten skulle åka ner nån av de övriga dagarna).
Besserwisser
· Västra Götalands
· 9 803 inlägg
Vi bygger ett helt nytt hus från grunden i egen regi. Vi har ritat det tillsammans och handlar in olika entreprenader men gör mycket själva. Vi har aldrig varit osams om någonting med huset. Jag tror att det beror på att vi inte tar strid för våra egna åsikter. Det handlar inte om att vinna över varandra eller att det ska bli som JAG vill. Vårt gemensamma mål är att vårt hus ska bli så fint som möjligt till en så hanterbar kostnad som möjligt.
Vi lyssnar på varandras idéer och synpunkter och försöker resonera kring lösningar, materialval, färgval etc. Känner vi oss inte nöjda bordlägger vi frågan ett tag medan vi försöker hitta inspirationsbilder, referensobjekt etc. Vi ser inte på varandras förslag som konkurrenter till våra egna förslag. Har hon ett bättre förslag än jag blir jag glad över att det gör vårt hus bättre.
En bidragande orsak kan vara att jag är arkitekt och jobbar som projektledare på ett stort byggföretag. Jag är van vid att ha 10-30 konsulter i mina projekt som alla bidrar med sina kunskaper till att genomföra projekten. I den miljön kan man inte hålla på prestigen och dissa alla andras idéer bara för att det inte är "mina idéer".
Min frus arbete tror jag också bidrar. Hon jobbar med avancerad sjukvård för de svåraste sjukdomarna. Där gäller det att alla samarbetar och gör sitt bästa för patienterna, läget är svårt nog ändå utan att man är småaktig och prestigefull.
Slutligen tror jag att det också hjälper oss att vi har ganska lika smak. Vi bygger ett vitt modernt betonghus med mycket glas och platt tak. De flesta brukar föredra mer pittoresk arkitektur så vi är glada att vi råkar ha samma smak.
Om man ofta hamnar i dispyter om sina byggprojekt tycker jag att man ska sätta sig ned och prata med varandra och försöka komma underfund med varför man agerar som man gör. Det har man nog igen i relationen i övrigt.
Låt inte byggprojekten bara vara till för att åstadkomma något med bostaden, passa på att ha kul samtidigt. Njut av att få forma bostaden. Det är inte alla förunnat att få göra det.
Vi lyssnar på varandras idéer och synpunkter och försöker resonera kring lösningar, materialval, färgval etc. Känner vi oss inte nöjda bordlägger vi frågan ett tag medan vi försöker hitta inspirationsbilder, referensobjekt etc. Vi ser inte på varandras förslag som konkurrenter till våra egna förslag. Har hon ett bättre förslag än jag blir jag glad över att det gör vårt hus bättre.
En bidragande orsak kan vara att jag är arkitekt och jobbar som projektledare på ett stort byggföretag. Jag är van vid att ha 10-30 konsulter i mina projekt som alla bidrar med sina kunskaper till att genomföra projekten. I den miljön kan man inte hålla på prestigen och dissa alla andras idéer bara för att det inte är "mina idéer".
Min frus arbete tror jag också bidrar. Hon jobbar med avancerad sjukvård för de svåraste sjukdomarna. Där gäller det att alla samarbetar och gör sitt bästa för patienterna, läget är svårt nog ändå utan att man är småaktig och prestigefull.
Slutligen tror jag att det också hjälper oss att vi har ganska lika smak. Vi bygger ett vitt modernt betonghus med mycket glas och platt tak. De flesta brukar föredra mer pittoresk arkitektur så vi är glada att vi råkar ha samma smak.
Om man ofta hamnar i dispyter om sina byggprojekt tycker jag att man ska sätta sig ned och prata med varandra och försöka komma underfund med varför man agerar som man gör. Det har man nog igen i relationen i övrigt.
Låt inte byggprojekten bara vara till för att åstadkomma något med bostaden, passa på att ha kul samtidigt. Njut av att få forma bostaden. Det är inte alla förunnat att få göra det.
Frun i huset är nog egentligen ganska ointresserad av både hus och trädgård och hade nog trivts minst lika bra i en lägenhet. Jag hade huset redan innan vi träffades, och det tog nog inte en vecka efter inflytt förrän man fick höra hur fula de där tapeterna var, eller hur opraktiskt det där bordet var etc etc.
Jag tar hand om allt underhåll av hus och trädgård, men hon kommer gärna och hjälper till om man frågar. Men några egna initiativ är det inte tal om vad gäller trädgård numera, under första året hände det någon gång att snön var skottad när man kom hem.
Huset är reltivt nytt så några större byggen har det inte varit, men ska vi ändra något så brukar jag planera, rita och stämma av med henne, göra ändringar och sen beställa materialet. Sen gör jag 99% med jobbet av monteringen.
Hon tar här hemma hand om det mesta av matlagningen och barnen, mest för att jag inte har tid att laga mat då jag jobbar hela tiden. Lagar alltid mat på helgerna.
Tror vi är ganska bra på att samarbeta om vi bara lyckas kommunicera, vilket fortfarande är lite si och så. Vi tror att vi har förstått varandra och är nöjda, men sen när arbetet går igång så märker vi att så inte är fallet. Det intressanta är att jag på jobbet ofta få höra att jag är en bra kommunikatör, men hemma är det totala motsatsen, hehe. Tror det har mycket att göra att hon inte är så speciellt intresserad av hus och bygge... precis som jag inte är jätteintresserad av vissa saker som hon gör.
Det är skönt att vi har relativt likadan smak när det gäller arkitektur och inredning, vilket förmodligen kommer göra det enklare när nästa hus (lägenhet är inget alternativ) ska byggas, då vi är väldigt trångbodda som det är nu.
Livets pussel är inte alltid självklart![Blinkar ;) ;)]()
vi jobbar båda heltid...
/S
Jag tar hand om allt underhåll av hus och trädgård, men hon kommer gärna och hjälper till om man frågar. Men några egna initiativ är det inte tal om vad gäller trädgård numera, under första året hände det någon gång att snön var skottad när man kom hem.
Huset är reltivt nytt så några större byggen har det inte varit, men ska vi ändra något så brukar jag planera, rita och stämma av med henne, göra ändringar och sen beställa materialet. Sen gör jag 99% med jobbet av monteringen.
Hon tar här hemma hand om det mesta av matlagningen och barnen, mest för att jag inte har tid att laga mat då jag jobbar hela tiden. Lagar alltid mat på helgerna.
Tror vi är ganska bra på att samarbeta om vi bara lyckas kommunicera, vilket fortfarande är lite si och så. Vi tror att vi har förstått varandra och är nöjda, men sen när arbetet går igång så märker vi att så inte är fallet. Det intressanta är att jag på jobbet ofta få höra att jag är en bra kommunikatör, men hemma är det totala motsatsen, hehe. Tror det har mycket att göra att hon inte är så speciellt intresserad av hus och bygge... precis som jag inte är jätteintresserad av vissa saker som hon gör.
Det är skönt att vi har relativt likadan smak när det gäller arkitektur och inredning, vilket förmodligen kommer göra det enklare när nästa hus (lägenhet är inget alternativ) ska byggas, då vi är väldigt trångbodda som det är nu.
Livets pussel är inte alltid självklart
vi jobbar båda heltid...
/S