86 196 läst · 140 svar
86k läst
140 svar
Olycklig förstagångsköpare
K Kajsala234 skrev:Hej alla,
Jag har precis köpt hus efter många års drömmande av hus. Jag och min sambo har tillträtt huset här i vår och alla de förhoppningar jag haft om hur det skulle vara har helt grusats. Jag känner att jag varit alldeles för naiv när vi köpt hus. Ingen av oss kan något om hus och huset behöver genomgående renoveras, om inte nu, så inom snar framtid (löpande - inte på en gång). Min sambo har mer intresse för att göra lite renoveringar själv medan jag känner lite panik över att inte ha kontroll. Någon riktig buffert har vi inte heller. Vi har relativt sett goda inkomster, men även här känner jag att vi har varit naiva. Det finns även riskkonstruktion i såväl tak som grund. Rädd för att ingen kommer vilja köpa det av oss om vi skulle behöva/vilja sälja.
Hittills har det bara uppstått problem, dåliga fönster, fel på poolen, stopp i avlopp, flera fågelbon under taket och fågelspillning precis överallt. Både tomt och hus är större än vad vi har behov för (1500 kvm tomt samt 270 kvm hus). Det är bara vi två men med planering att skaffa familj, men nu är jag helt matt av att jag inte trivs alls i huset då det är alldeles för stort känner jag och då känns det helt fel att skaffa fler och större åtaganden. Även läget oroar mig, då det ligger lite utanför staden (med cykelavstånd). Det är fint och lantligt, men det kanske inte passar känner jag.
Sammantaget har vi köpt oss ett stort åtagande, såväl i tid som i ekonomi, i en ansträngd ekonomi på ett makroplan. Samtidigt vet jag att jag är priviligierad som ens har möjligheten att köpa hus och får dåligt samvete för att jag inte känner mer tacksamhet.
Finns det några goda råd att ge från er som har lite mer erfarenhet av att äga och bo i hus? Jag försöker ändra min inställning, och finns det något annat sätt att tänka på det här så tar jag tacksamt emot även tips på detta. Kan man ändra uppfattning om huset efter lite tid?
Åh, så härligt med ett stort gammalt hus! Du har fått massor av goda råd och pepp redan, och här kommer lite till!
Först och främst skriv en att göra lista, prioritera vad som är mest akut. Bryt ner varje uppgift i små delar (som exempelvis hinns med under en vecka). Planera när du ska genomföra uppgiften, bocka av och känn dig nöjd.
Planera med luft i schemat så ni hinner göra mysiga saker också, sitta i trädgården och fika, bjuda över vänner på grillkväll eller vad ni nu har längtat efter när ni köpte huset.
Ge det nåt år, sen kan du lättare fatta beslut om att sälja eller bo kvar!
O Ossian K Olsson skrev:Välkommen till forumet. Den här tråden kommer nu fyllas med en stor mängd elaka kommentarer om att ”det borde ni tänkt på innan”.
Råd nummer 1: Skit i dom kommentarerna
Råd nummer 2: Det kommer säkerligen vara massor att göra och mycket som kommer dyka upp. Men ni kommer lära er. Ingen här var expert på hus innan de bott i hus. Man lär sig.
Råd nummer 3: Prata med din sambo om detta. Ni kommer klara det tillsammans.
Råd nummer 4: Låt det gå en tid. Allt eftersom ni kommer in i det så kommer ni lära er och bli mer bekväma
Råd nummer 5:
[bild]
Lycka till!
Sen, det är inte bara kul att bo i hus. Skulle det vara så att du/ni inte vill bo där längre så är det bara att sälja och byta boende.
Hej
Känner precis som om det var meg for 4 år sedan, var lite "skitt" va har vi gitt oss inn på!??
Heldigvis hade vi gode venner som hade hatt hus i nån tiår före vi köpte, som gav gode råd om å bo inn ett år och la husköpet sänka skuldrene lite. Prioritera lite på vad som var viktigst, och vad som kunde vänta å göra. Nu hade vi "tur" om det ordet är/ var rett å bruke, men jag tycker iallafall dét.
Det var iallafall lekasje i tvättstugan, något som sku medföra att alt måtte rivas från golv till tak...det som var tur var att vår försäkring hade avtal med Anticimex som gjorde en besiktning innan inträde och dom upptäckte denna läkasjen, som i sin tur var ett dolt fel som säljer måtte ta på sin försäkring. Hurra tänkte vi, men huset var ju inte nytt...så det blev ju inte mycke pengar när all ålders fradrag blev gjort
Iallafall, det gjorde iallafall det "lett" för oss å prioritera vad som måtte göras som nr 1
Och du som förstegångsköpare, det bästa rådet är å sänka skuldrane och bo in ett år. Ta hand om det som är viktigast, och pröv att njut det vackra i naturen rundt...det ordnar sig!
Kram från oss
Haha. Detta var verkligen uppmuntrande ord. Mitt förslag istället för att stissa är att ta det nödvändigaste först. Alltså att huset håller tätt ,att värme finns. Det mest basala först men även det viktigaste. Det går att komma väldigt långt med målarfärg och klickgolv. Ta ett rum i taget men bo in er först. Skit i poolen den är inte viktig. Fåglarna bygger bo vid denna tiden på året och så länge som dom inte bor inne i huset så njut av dom. Sätt dig i trädgården och bara titta på dom när dom lär sig flyga, dom flyttar ut snart. Börjar man stissa med att allt ska vara klart direkt då får man ångest och garanterat magsår. Så ta ett djupt andetag och njut av tystnaden och naturen och som någon annan skrev ge det ett år! Lycka till med ert husliv, det kommer att gå bra.D Bubblebubb skrev:Flytta till hyresrätt innan det är för sent!!!
När ni börjat riva och renovera finns det inget slut på det och ni kommer leva i ett byggprojekt med ångest och gråt.
Ni kommer alltid ha ont om pengar för att köpa material eller betala hantverkare, ni kommer tänka att bara vi fixar detta så har vi i princip ett nytt hus. Sen två veckor senare går något annat sönder och det börjar om.
Det finns inga förskönande omständigheter, så är livet i villa.
Hoppas att din kollega i detta ptojekt vet om dina tvivel. Om inte behöver detta ventileras över ett eller flera glas vin. Sedan ska ni börja titta på Hundra procent bonde på svt play! Frank har med sin syn på livet och hur att tackla berg av arbete inspirerat mig igenom snea stalltak, översvämmade åkrar och gud vet vad.
Nu har jag läst igenom råden och kan verkligen hålla med om att ni ska ta det lugnt, känna in huset, prata med varandra och göra en lista. Men ha i åtanke att listan bör vara flexibel eftersom att livet inte är statiskt.
Jag och min man kunde ingenting om hus när vi flyttade in i vår 1930-tals villa. Huset är under 100 kvm men ger oss fullkomlig panik mest hela tiden. Vi har bott i huset i ca sex år och vissa saker har vi gjort om både en och tre gånger just för att vi inte kunde/kan något om hus men vi lär oss något nytt hela tiden. Första veckan vi bodde här kom ett äldre par i byn för att hälsa oss välkomna med rådet "det ni inte gör rätt första gången gör ni rätt nästa gång". Det rådet tänker vi på när saker med huset har gått fel eller när det känns hopplöst. Allt löser sig med tiden!
Det här forumet är guld värt för oss vilsna noviser, och det finns många hjälpsamma människor (ignorera de som bara vill ha någon att mästra över) vilkas råd många gånger är lösningen på både känslan av panik och lösningen på problem.
Jag och min man kunde ingenting om hus när vi flyttade in i vår 1930-tals villa. Huset är under 100 kvm men ger oss fullkomlig panik mest hela tiden. Vi har bott i huset i ca sex år och vissa saker har vi gjort om både en och tre gånger just för att vi inte kunde/kan något om hus men vi lär oss något nytt hela tiden. Första veckan vi bodde här kom ett äldre par i byn för att hälsa oss välkomna med rådet "det ni inte gör rätt första gången gör ni rätt nästa gång". Det rådet tänker vi på när saker med huset har gått fel eller när det känns hopplöst. Allt löser sig med tiden!
Det här forumet är guld värt för oss vilsna noviser, och det finns många hjälpsamma människor (ignorera de som bara vill ha någon att mästra över) vilkas råd många gånger är lösningen på både känslan av panik och lösningen på problem.
Alla kan, även du. Jag köpte själv ett litet hus. Bytte en del av syllen med hjälp. Öppet ner till jord i vardagsrummet pga av syllen. Hela fasaden var sliten och behövde bytas. Vardagsrummet behövde reglas om dra ny el samt nya väggar.Totte_S skrev:
Alla till synes övermäktiga problem löser man som man äter en elefant - en tugga i taget
Det här forumet rymmer mycket kunskap även om den ibland dränks i annat.
Det är ofta en bra ide att lista allt som man tror behöver göras. Har ni ett besiktningsprotokoll så har ni en bra utgångspunkt.
Har ni inte det så är det bra att börja utifrån och in, uppifrån och ner.
Om bara taket är tätt och inte läcker in vatten så har ni en bra start!
Ps. Se till att lära dig använda de vanligaste verktygen och jobba / lär dig tillsammans med din sambo. Dels får du mer överblick dels får du dela tillfredsställelsen av att göra något själv.
Numer är jag en jäkel på sticksåg eftersom jag gjorde snickarglädje på huset efter fasadbytet. Jag mätte, sågade, doppade nederkant av brädor och rödfärgsslammade varenda jäkla planka till fasaden. Efter det målade jag hela fasaden. Sågade och målade alla fönster och dörrfoder. Tillsammans med ex sambon la vi nytt golv, isolerade och la ekparkett i vardagsrummet. Reglade väggar, sågade ut för alla vägguttag och mejslade rent, då det var timmerväggar. Spacklade och tapetserade. Satte nytt innertak och mycket mer smågrejs. Hade alltid bott i lägenhet både exet och jag. Med lite sunt förnuft klarar man det mesta och hur man gör brukar ge sig med tiden. Blev det fel ibland? Japp! En del viktigt gjordes om resten fick vara.
Nu är det bara motorsågen som ska behärskas och det börjar jag med i sommar.
Dessutom lärde jag mig klippa träden. Fixa häcken 120 meter lång, använda gräsröjare och klippa gräsmattan snyggt. För varje sak som man lär sig och som blir färdigt, känner man mer stolthet och glädje. På't bara.
Att äga ett hus är ett livslångt projekt, det finns alltid saker att fixa! Ta det lungt och njut av det som finns att njuta av. Precis som många skriver, vi hade nog aldrig köpt ett hus med renoveringsbehov om vi förstått vidden av det, men ändå bor många av oss kvarK Kajsala234 skrev:Hej alla,
Jag har precis köpt hus efter många års drömmande av hus. Jag och min sambo har tillträtt huset här i vår och alla de förhoppningar jag haft om hur det skulle vara har helt grusats. Jag känner att jag varit alldeles för naiv när vi köpt hus. Ingen av oss kan något om hus och huset behöver genomgående renoveras, om inte nu, så inom snar framtid (löpande - inte på en gång). Min sambo har mer intresse för att göra lite renoveringar själv medan jag känner lite panik över att inte ha kontroll. Någon riktig buffert har vi inte heller. Vi har relativt sett goda inkomster, men även här känner jag att vi har varit naiva. Det finns även riskkonstruktion i såväl tak som grund. Rädd för att ingen kommer vilja köpa det av oss om vi skulle behöva/vilja sälja.
Hittills har det bara uppstått problem, dåliga fönster, fel på poolen, stopp i avlopp, flera fågelbon under taket och fågelspillning precis överallt. Både tomt och hus är större än vad vi har behov för (1500 kvm tomt samt 270 kvm hus). Det är bara vi två men med planering att skaffa familj, men nu är jag helt matt av att jag inte trivs alls i huset då det är alldeles för stort känner jag och då känns det helt fel att skaffa fler och större åtaganden. Även läget oroar mig, då det ligger lite utanför staden (med cykelavstånd). Det är fint och lantligt, men det kanske inte passar känner jag.
Sammantaget har vi köpt oss ett stort åtagande, såväl i tid som i ekonomi, i en ansträngd ekonomi på ett makroplan. Samtidigt vet jag att jag är priviligierad som ens har möjligheten att köpa hus och får dåligt samvete för att jag inte känner mer tacksamhet.
Finns det några goda råd att ge från er som har lite mer erfarenhet av att äga och bo i hus? Jag försöker ändra min inställning, och finns det något annat sätt att tänka på det här så tar jag tacksamt emot även tips på detta. Kan man ändra uppfattning om huset efter lite tid?
Du har ett eget besiktningsansvar speciellt när det gäller äldre hus.K Kajsala234 skrev:Hej alla,
Jag har precis köpt hus efter många års drömmande av hus. Jag och min sambo har tillträtt huset här i vår och alla de förhoppningar jag haft om hur det skulle vara har helt grusats. Jag känner att jag varit alldeles för naiv när vi köpt hus. Ingen av oss kan något om hus och huset behöver genomgående renoveras, om inte nu, så inom snar framtid (löpande - inte på en gång). Min sambo har mer intresse för att göra lite renoveringar själv medan jag känner lite panik över att inte ha kontroll. Någon riktig buffert har vi inte heller. Vi har relativt sett goda inkomster, men även här känner jag att vi har varit naiva. Det finns även riskkonstruktion i såväl tak som grund. Rädd för att ingen kommer vilja köpa det av oss om vi skulle behöva/vilja sälja.
Hittills har det bara uppstått problem, dåliga fönster, fel på poolen, stopp i avlopp, flera fågelbon under taket och fågelspillning precis överallt. Både tomt och hus är större än vad vi har behov för (1500 kvm tomt samt 270 kvm hus). Det är bara vi två men med planering att skaffa familj, men nu är jag helt matt av att jag inte trivs alls i huset då det är alldeles för stort känner jag och då känns det helt fel att skaffa fler och större åtaganden. Även läget oroar mig, då det ligger lite utanför staden (med cykelavstånd). Det är fint och lantligt, men det kanske inte passar känner jag.
Sammantaget har vi köpt oss ett stort åtagande, såväl i tid som i ekonomi, i en ansträngd ekonomi på ett makroplan. Samtidigt vet jag att jag är priviligierad som ens har möjligheten att köpa hus och får dåligt samvete för att jag inte känner mer tacksamhet.
Finns det några goda råd att ge från er som har lite mer erfarenhet av att äga och bo i hus? Jag försöker ändra min inställning, och finns det något annat sätt att tänka på det här så tar jag tacksamt emot även tips på detta. Kan man ändra uppfattning om huset efter lite tid?
Mitt tips är att skriva ner de saker du är allra mest rädd för ska inträffa. Vad är det värsta som kan hända (med huset) enligt dig?
Gör den övningen på riktigt. Gå sen igenom punkterna och fundera på om det är rimligt/sannolikt att det kommer hända, men också konkreta åtgärder ni kan göra tillsammans för att förhindra att det sker.
Försök också sätta saker i perspektiv. Besiktningsfirmor får minsta sak att låta som att huset bör rivas. En ”riskkonstruktion” i ett hus från säg -63, ja hur är statusen idag? Är allt okej idag? Då har det alltså inte varit några problem i 60 år, kanske inte jättemycket att oroa sig för med andra ord![Glad :) :)]()
Gör den övningen på riktigt. Gå sen igenom punkterna och fundera på om det är rimligt/sannolikt att det kommer hända, men också konkreta åtgärder ni kan göra tillsammans för att förhindra att det sker.
Försök också sätta saker i perspektiv. Besiktningsfirmor får minsta sak att låta som att huset bör rivas. En ”riskkonstruktion” i ett hus från säg -63, ja hur är statusen idag? Är allt okej idag? Då har det alltså inte varit några problem i 60 år, kanske inte jättemycket att oroa sig för med andra ord
Känner du så här för huset och projektet konstant eller är det extra påfrestande nån gång i månaden?K Kajsala234 skrev:Hej alla,
Jag har precis köpt hus efter många års drömmande av hus. Jag och min sambo har tillträtt huset här i vår och alla de förhoppningar jag haft om hur det skulle vara har helt grusats. Jag känner att jag varit alldeles för naiv när vi köpt hus. Ingen av oss kan något om hus och huset behöver genomgående renoveras, om inte nu, så inom snar framtid (löpande - inte på en gång). Min sambo har mer intresse för att göra lite renoveringar själv medan jag känner lite panik över att inte ha kontroll. Någon riktig buffert har vi inte heller. Vi har relativt sett goda inkomster, men även här känner jag att vi har varit naiva. Det finns även riskkonstruktion i såväl tak som grund. Rädd för att ingen kommer vilja köpa det av oss om vi skulle behöva/vilja sälja.
Hittills har det bara uppstått problem, dåliga fönster, fel på poolen, stopp i avlopp, flera fågelbon under taket och fågelspillning precis överallt. Både tomt och hus är större än vad vi har behov för (1500 kvm tomt samt 270 kvm hus). Det är bara vi två men med planering att skaffa familj, men nu är jag helt matt av att jag inte trivs alls i huset då det är alldeles för stort känner jag och då känns det helt fel att skaffa fler och större åtaganden. Även läget oroar mig, då det ligger lite utanför staden (med cykelavstånd). Det är fint och lantligt, men det kanske inte passar känner jag.
Sammantaget har vi köpt oss ett stort åtagande, såväl i tid som i ekonomi, i en ansträngd ekonomi på ett makroplan. Samtidigt vet jag att jag är priviligierad som ens har möjligheten att köpa hus och får dåligt samvete för att jag inte känner mer tacksamhet.
Finns det några goda råd att ge från er som har lite mer erfarenhet av att äga och bo i hus? Jag försöker ändra min inställning, och finns det något annat sätt att tänka på det här så tar jag tacksamt emot även tips på detta. Kan man ändra uppfattning om huset efter lite tid?
Hej! det finns en hysteri i att allting ska renoveras. Gå igenom själva vad som behöver göras och avvakta med hantverkare. Det finns en risk att dem kör upp er och säger att både det ena och det andra behöver göras. Det finns alltid saker att göra på äldre hus likväl som på relativt nya hus.
Riskkonstruktioner har många hus så det är inget konstigt. Även nya hus som byggs idag kommer säkerligen vara riskkonstruktioner om några år antigen p.g.a. felaktiga material (t.ex. för täta hus), rent byggfusk, yttre påverkan etc. Ni behöver inte alltid hyra in expertkunskap för att kontrollera vissa saker. För att mäta fukt kan ni själva köpa in en fuktmätare. För att kontrollera avlopp husgrunder och liknande så kan ni köpa en inspektionskamera och koppla till mobilen. Bra ventialtion i varje rum viktigt. Gå igenom fönstren själva och notera rum för rum skicket. Är det isolerfönster eller inte? är trät i gott skick? Fönster är inte svårt att byta själv och då tjänar ni massor med pengar. Finns ventilation i fönstren etc.? Ta hjälp av släkt och vänner för info om hur fixa saker. Vet inte vad ni har för tak men alla tak är en riskkonstruktion om det inte gjorts på rätt sätt eller att tidens tand gjort sitt. På Youtube och på denna kanal finns mycket tips att få från hantverkare. Lycka till!
Riskkonstruktioner har många hus så det är inget konstigt. Även nya hus som byggs idag kommer säkerligen vara riskkonstruktioner om några år antigen p.g.a. felaktiga material (t.ex. för täta hus), rent byggfusk, yttre påverkan etc. Ni behöver inte alltid hyra in expertkunskap för att kontrollera vissa saker. För att mäta fukt kan ni själva köpa in en fuktmätare. För att kontrollera avlopp husgrunder och liknande så kan ni köpa en inspektionskamera och koppla till mobilen. Bra ventialtion i varje rum viktigt. Gå igenom fönstren själva och notera rum för rum skicket. Är det isolerfönster eller inte? är trät i gott skick? Fönster är inte svårt att byta själv och då tjänar ni massor med pengar. Finns ventilation i fönstren etc.? Ta hjälp av släkt och vänner för info om hur fixa saker. Vet inte vad ni har för tak men alla tak är en riskkonstruktion om det inte gjorts på rätt sätt eller att tidens tand gjort sitt. På Youtube och på denna kanal finns mycket tips att få från hantverkare. Lycka till!
Väldigt många bra kommentarer tidigare, har bara läst några så risk för upprepning.
Ni hittade någonting i huset som ni älskade som gjorde att ni köpte det, försök att se förbi alla problem och hitta det igen.
Tveksam om man kan ha för stort hus/trädgård, möjligen större än man har lust att underhålla, men hur ansträngande det är beror mycket på var man lägger ribban.
Du skriver att sambon gärna vill renovera men att du är osäker, renovera är något man lär sig pö om pö. Försök hitta något litet som är lämpligt att börja med, då lär ni er några grunder och att jobba tillsammans, tror det lätt blir slitningar om en vill spendera tid på renovera och den andra vill göra något annat, att hjälpas åt kan vara ytterligare en sak som för er närmare varandra och lär er hitta era respektive styrkor och var ni kompletterat varandra. Sedan kan man ta större/mer komplicerade projekt allt efter som man lär sig
Ni hittade någonting i huset som ni älskade som gjorde att ni köpte det, försök att se förbi alla problem och hitta det igen.
Tveksam om man kan ha för stort hus/trädgård, möjligen större än man har lust att underhålla, men hur ansträngande det är beror mycket på var man lägger ribban.
Du skriver att sambon gärna vill renovera men att du är osäker, renovera är något man lär sig pö om pö. Försök hitta något litet som är lämpligt att börja med, då lär ni er några grunder och att jobba tillsammans, tror det lätt blir slitningar om en vill spendera tid på renovera och den andra vill göra något annat, att hjälpas åt kan vara ytterligare en sak som för er närmare varandra och lär er hitta era respektive styrkor och var ni kompletterat varandra. Sedan kan man ta större/mer komplicerade projekt allt efter som man lär sig
Det finns ingen anledning att försköna tillvaron, livet sker inte i en inredningskatalog.A Anette Jonsson skrev:Haha. Detta var verkligen uppmuntrande ord. Mitt förslag istället för att stissa är att ta det nödvändigaste först. Alltså att huset håller tätt ,att värme finns. Det mest basala först men även det viktigaste. Det går att komma väldigt långt med målarfärg och klickgolv. Ta ett rum i taget men bo in er först. Skit i poolen den är inte viktig. Fåglarna bygger bo vid denna tiden på året och så länge som dom inte bor inne i huset så njut av dom. Sätt dig i trädgården och bara titta på dom när dom lär sig flyga, dom flyttar ut snart. Börjar man stissa med att allt ska vara klart direkt då får man ångest och garanterat magsår. Så ta ett djupt andetag och njut av tystnaden och naturen och som någon annan skrev ge det ett år! Lycka till med ert husliv, det kommer att gå bra.
Bättre att veta vad man vill i livet och vad man tycker är roligt istället för att försöka lära sig att leva med renoveringar.
Därför hellre flytta till lägenhet innan mastodontrenoveringar och skilsmässa. Om man tycker allt är jobbigt innan är det inte säkert det blir bättre.
Redigerat:
Hej blivande lycklig förstagångsköpare!
1. Kom ihåg varför du ville köpa huset! Det är inte mindre sant än vad det var då, du har bara blivit rädd och nu förstör rädslan lyckan. Försök att fokusera på det du längtade efter, njut av små saker (De där vackra krukorna du planterat vid poolen eller entrén t ex), se ut över dina ägor och låt dig drabbas av den fantastiska känslan av att DU ÄGER DETTA!
2. Du bor i mångas drömhus, ett stort hus med stor tomt, pool och cykelavstånd till stan, det är klart att det går att sälja om du vill.
3. Alla hus har riskkonstruktioner. Många av dessa har fungerat i flera hundra år. En riskkonstruktion betyder inte att det är ett fel, bara att det skulle kunna bli det och att det är bra att man är medveten om det och har lite koll. Det betyder inte att det måste åtgärdas, det kan lika gärna fortsätta att fungera utan problem så länge du bor där. Jag är också nybliven husägare, för andra gången, och denna gång som singel. Mitt hus är i stort sett original från -61. En riskkonstruktion är ett klätt rum i källaren som man självklart får rådet att åtgärda om man frågar. Men det är inga oroväckande fukthalter i väggar och golv i rummet, det luktar inget och jag tänker att om det fungerat så i 60 år så fungerar det säkert ett tag till. Skulle det inte göra det så löser jag det när den dagen kommer. Om jag var du skulle jag ta det lungt med listor ett tag och bara försöka skapa mig en bättre uppfattning om hur farliga de saker som oroar dig faktiskt är. Förmodligen är de inte så farliga.
4. Acceptera att själva livet är en riskkonstruktion och det enda vi kan göra är att engagera oss i det, jobba på, njuta av det vi kan medan vi kan och försöka vara tacksamma för det vi har. Som regel har vi väldigt mycket att vara tacksamma för. Fortsätter huset att kännas fel så är du och ni alldeles säkert tillräckligt kompetenta för att förändra situationen.
5. Upprepa punkt 1 varje dag.
6. Skärp dig!![Blinkar ;) ;)]()
1. Kom ihåg varför du ville köpa huset! Det är inte mindre sant än vad det var då, du har bara blivit rädd och nu förstör rädslan lyckan. Försök att fokusera på det du längtade efter, njut av små saker (De där vackra krukorna du planterat vid poolen eller entrén t ex), se ut över dina ägor och låt dig drabbas av den fantastiska känslan av att DU ÄGER DETTA!
2. Du bor i mångas drömhus, ett stort hus med stor tomt, pool och cykelavstånd till stan, det är klart att det går att sälja om du vill.
3. Alla hus har riskkonstruktioner. Många av dessa har fungerat i flera hundra år. En riskkonstruktion betyder inte att det är ett fel, bara att det skulle kunna bli det och att det är bra att man är medveten om det och har lite koll. Det betyder inte att det måste åtgärdas, det kan lika gärna fortsätta att fungera utan problem så länge du bor där. Jag är också nybliven husägare, för andra gången, och denna gång som singel. Mitt hus är i stort sett original från -61. En riskkonstruktion är ett klätt rum i källaren som man självklart får rådet att åtgärda om man frågar. Men det är inga oroväckande fukthalter i väggar och golv i rummet, det luktar inget och jag tänker att om det fungerat så i 60 år så fungerar det säkert ett tag till. Skulle det inte göra det så löser jag det när den dagen kommer. Om jag var du skulle jag ta det lungt med listor ett tag och bara försöka skapa mig en bättre uppfattning om hur farliga de saker som oroar dig faktiskt är. Förmodligen är de inte så farliga.
4. Acceptera att själva livet är en riskkonstruktion och det enda vi kan göra är att engagera oss i det, jobba på, njuta av det vi kan medan vi kan och försöka vara tacksamma för det vi har. Som regel har vi väldigt mycket att vara tacksamma för. Fortsätter huset att kännas fel så är du och ni alldeles säkert tillräckligt kompetenta för att förändra situationen.
5. Upprepa punkt 1 varje dag.
6. Skärp dig!
LandxPelle skrev:
@Ossian K Olsson gav dig bra råd.
Något som jag håller med.
Själv är jag på mott tredje hus och lär mig nya saker varje gång, t.ex hus-/grundlyftning (geopolymerer).
Det råd jag kan tillägga är att när ni väl ska börja göra något på eller runt huset. Sätt er ner och planera, sätt upp mål och slutför steg 1 innan ni börjar på något nytt. Även om det kan tyckas att nästa kan vara roliga om det blir färdigt först.
Det brukar leda då till att man river upp mer och påbörjar flera renoveringar och inget blir färdigt.
Planering och att slutför är A å O.
Om grunden och taket är bra så kommet huset stå kvar till nästa år. Ta då tid för er båda och ha kul tillsammans, lev och lär er in i huset. Det kan det vara en bra lärd och ni kan få till ett bra samarbete vid renoveringar även när det poppar upp någon överraskande smågryn som stjäl tid
Lycka till!
Precis, ni kan lista projekten men arbeta bara med ett i taget och se till att det blir klart innan ni börjar på nästa. Glöm inte konsekvens-analys så att fixa något innebär att ni även samtidigt måste fixa något annat ni inte tänkt på. Ta hjälp av kompisar i planering och även genomförande. Give and take i att hjälpa varandra är viktigt när kanske inte kassan är så full som man önskar. Ni lär behöva ytor när barnen kommer i framtiden.LandxPelle skrev:
@Ossian K Olsson gav dig bra råd.
Något som jag håller med.
Själv är jag på mott tredje hus och lär mig nya saker varje gång, t.ex hus-/grundlyftning (geopolymerer).
Det råd jag kan tillägga är att när ni väl ska börja göra något på eller runt huset. Sätt er ner och planera, sätt upp mål och slutför steg 1 innan ni börjar på något nytt. Även om det kan tyckas att nästa kan vara roliga om det blir färdigt först.
Det brukar leda då till att man river upp mer och påbörjar flera renoveringar och inget blir färdigt.
Planering och att slutför är A å O.
Om grunden och taket är bra så kommet huset stå kvar till nästa år. Ta då tid för er båda och ha kul tillsammans, lev och lär er in i huset. Det kan det vara en bra lärd och ni kan få till ett bra samarbete vid renoveringar även när det poppar upp någon överraskande smågryn som stjäl tid
Lycka till!