Bara att instämma med många/alla andra - snyggt och praktiskt hus med mycket originaldetaljer/-material att ta vara på! Faktiskt till och med de tapetserade garderoberna! Visst, man kan ju ta bort tapeten och måla om, men sådana lätta, tättslutande och nätta luckor går inte att få för pengar idag!
Badrum o kök kan få ett lyft om man behåller det tidstypiska (kakel, färgat sanitetsporslin, luckor av trä, ja till och med det bruna stänkskyddskaklet
) om man uppdaterar och kompletterar belysningsarmaturerna! Det gör verklig skillnad att byta ut lysrör och 40W glödlampor (i värsta fall ersatta med glåmiga lågenergilampor från 90-/00-talet) till LED och då gärna fler ljuspunkter än tidigare. Exvis under överskåp och i badrum. Att belysa det gröna kaklet kan bli hur snyggt som helst för att travestera Ernst.
Badrum o kök kan få ett lyft om man behåller det tidstypiska (kakel, färgat sanitetsporslin, luckor av trä, ja till och med det bruna stänkskyddskaklet
Utan att läsa vad andra skrivit säger jag: Ångra dig inte. Så länge du har tak över huvudet och ett jobb så kan du renovera i din egen takt.
Vi renoverar pö om pö i ett hus från 39 där i princip inget var renoverat de sista 50 åren.
Såga en golvlist när du känner för det. Var det kul så såga en till! Varje litet framsteg räknas, men det gör även vila.
Vi är 30 och 32 med barn på 3 och 6 år.
Vi renoverar pö om pö i ett hus från 39 där i princip inget var renoverat de sista 50 åren.
Såga en golvlist när du känner för det. Var det kul så såga en till! Varje litet framsteg räknas, men det gör även vila.
Vi är 30 och 32 med barn på 3 och 6 år.
Som det står på galaxens viktigaste bok "Don´t Panic"
Precis som flera redan har sagt så bo in er först - sen fundera på vad ni vill ändra. Det som verkar bra en årstid kanske inte blir lika bra en annan.
Alla stylade hus till höger och vänster kan se häftiga ut men de är sällan särskilt praktiska.
Ett litet tankesätt jag gärna bjuder på:
Att ändra något på ett hus i tanken - gratis
Att göra det på papper - billigt
Att göra det i form av byggnadsmateriel - dyrt
Därmed så råder jag er att ta det lugnt och låta idéerna mogna
Precis som flera redan har sagt så bo in er först - sen fundera på vad ni vill ändra. Det som verkar bra en årstid kanske inte blir lika bra en annan.
Alla stylade hus till höger och vänster kan se häftiga ut men de är sällan särskilt praktiska.
Ett litet tankesätt jag gärna bjuder på:
Att ändra något på ett hus i tanken - gratis
Att göra det på papper - billigt
Att göra det i form av byggnadsmateriel - dyrt
Därmed så råder jag er att ta det lugnt och låta idéerna mogna
Detta.S saiter skrev:Grattis till ett fint hus.
Ni har redan fått många bra kommentar,
och jag vill bara understryka att ni kommer fixa det här.
Om ni tror att ni inte är händiga ”gör det självare” så släpp den tanken.
De flesta kan prova sig fram och öva upp handlagt efter hand.
Jag blir glad när jag ser hur man kan göra massa saker som man initialt trodde var för proffs bara.
Och detta forum är en guldgruva att ösa ur. ❤️
Välkommen till villalivet. Allt kommer att bli bra.
//AA
De flesta av oss gör betydligt svårare och mer komplicerade saker på våra jobb, än att skruva hemma.
De flesta hantverkare saknar utbildning. De har kanske rutin, men inte alltid ambition och noggrannhet. De flesta har bara lärt sig att jobba fort.
Du ska inte vara rädd och absolut inte ångra dig. Friheten som du får i huset får du inte i en lägenhet. Eftersom du går in i vintern med sådana tankar kommer vintern att bli svårt för er. Men så småningom kommer våren och allting blommar så du kommer känna dig glad och trygg med dit hem. Kämpa på och ge inte inte upp innan våren sedan blir allting bra! Lycka till!A Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla
Bara att sälja och köpa en lägenhet igen.
Vi byggde ett hus 2 mil utanför stan, vi bodde där i ca 2 år och sålde. Flyttade tillbaka till stadens och lägenhetens bekvämligheter igen. Perfekt. Inga konstigheter - trivs man inte är det bara att sälja/flytta.
Vi pratade om just detta att testa "villalivet" om man inte trivs så ska vi inte tvinga oss själva att bo kvar i huset.
Nu nära till våra jobb, barnens skolor, affärer, restauranger, ja allt. Vi behöver nu bara 1 st bil. Barnen slipper pendla till sina skolor osv. Livet är bäst i stan.
Vi byggde ett hus 2 mil utanför stan, vi bodde där i ca 2 år och sålde. Flyttade tillbaka till stadens och lägenhetens bekvämligheter igen. Perfekt. Inga konstigheter - trivs man inte är det bara att sälja/flytta.
Vi pratade om just detta att testa "villalivet" om man inte trivs så ska vi inte tvinga oss själva att bo kvar i huset.
Nu nära till våra jobb, barnens skolor, affärer, restauranger, ja allt. Vi behöver nu bara 1 st bil. Barnen slipper pendla till sina skolor osv. Livet är bäst i stan.
Det bästa är att huset är helt funktionsdugligt och bra. All eventuell renovering gör ni för att ni vill, inte för att ni måste. Det är en enorm skillnad i känsla. Ta ett större projekt i lagom takt per år om ni vill. Småfix kan man göra när som när man orkar. Plötsligt har tiden tickat på och ert hem ser förnyat ut. Ni märker det inte själva men era gäster kommer att bli förvånade!
(och som många sagt redan, här finns massa hjälp att få, har själv frågat om allt möjligt och fått otroligt engagerade svar!)
(och som många sagt redan, här finns massa hjälp att få, har själv frågat om allt möjligt och fått otroligt engagerade svar!)
Det ser inte så tokigt ut alls! Lite målarfärg och kanske tapeter så lyfter man det mesta! Jag själv gillar när hus inte är ”sönder renoverade” utan att man har en tom canvas för att skapa sig något eget! Det bästa är att bo in sig och lära känna kåken och sen börja med att ta en bit i taget, prioritera det som känns mest akut att fixa. Man behöver absolut inte ta allt på en gång. Mitt förra hus som var från -46 som i princip bara hade blivit underhållet genom årtiondena tog jag på mig ett projekt inomhus till vintern och ett utomhus till sommaren. Sakta men säkert så förvandlades huset till mitt eget och man har lärt sig mycket på det genom åren!
Man ska inte tvinga sig till att göra något man inte vill (förutom betala skatt). Alla trivs inte med att bo i ett eget hus, och till er förtjänst måste jag säga att ni gav huset en rejäl chans genom att bo där i två år. Att sälja huset snart efter inflyttning och då flytta igen riskerar att få till följd att man ångrar sig igen. Nu fick ni se årstidsväxlingarna och pröva på att ha långt till det mesta och behöver inte fundera på hur det hade varit att bo kvar.P Paintball1 skrev:
Som en liten motvikt mot det vill jag ge en bild av hur fint det kan vara att bo i eget hus. Den bästa tiden i vår trädgård är försommaren, när man kan gå ut utan ytterkläder och alla löv på träden är ljusgröna när solen skiner genom lövverken. Att kunna sitta ute i sin trädgård och äta frukost medan man lyssnar på fågelsången är en lisa för själen. Ingen jäkt, ingen stress.
A Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla
Fasiken vilket finfint hus
Finns säker mycket att göra, men filmen jag kikade på.. visade iaf inget katastrofalt! Däremot såg jag inget av källaren..
Har själv köpt två 70-tals hus med källare.. med o utan mögel.. många pratar gärna skit om dem
Att köpa hus är allti överväldigande.. speciellt första gången.. innan man hunnit ”lära sig”.
Är man dessutom lite lättstressad så hinner man blåsa upp alla problem till oanade dimensioner.. fast problemen kanske i själva verket är så små att man skrattar åt det i efterhand.
Kom ihåg att andas… och tänk på fördelarna med huset också.. det som ni såg fram emot när ni började tänka på hus från början.
Man måste liksom blanda tankarna lite..
vissa saker måste man prova för att veta.. hus är lite så - om man aldrig bott i hus innan! Spelar liksom ingen roll vilket hus det gäller.. känslorna kommer vara samma troligen.. det är osäkerheten av att lämna ”det trygga man vet och känner - och kasta sig utför klippan” så att säga (inte bokstavligen då).
Sedan måste du såklart ändå lyssna på dig själv.. du ska heller inte behöva må dåligt i ditt hem! Så är det något ”jättefel”.. psykiskt eller med huset (eller bägge) så kanske ni ska överväga att skippa hus.. iaf några år till psykiska måendet är bättre.
MEN.. för mig.. är huset och trädgården terapi! Det är ”mitt”.. jag gör det jag vill, när jag vill.. har inga grannar typ.. och kan sitta ute med min spade o lyssna på naturen o fåglarna..
Det gör att jag orkar med andra bättre.. på mina villkor.. när jag vill!
Hej!A Asso skrev:
Jag är 41 år, har AST & ADD, ensamstående och jobbar som tvätteribiträde.
Jag valde att köpa loss huset jag och min syster ärvde. 58+85 kvm byggår 1942 tillbyggt 1954.
Jag rev badrummet själv, rev en lättbetongvägg, grävde ut. Tog in en firma + grävare som fixade till avlopp samt nytt badrum.
Jag har även köpt in takbyte, dränering, tilläggsisolering vind, fönsterbyte.
Det är bara att köra på. Men tänk dig för innan om du inte vill göra badrummet större/bättre/annorlunda.
Ta in offerter från minst 3 olika företag. Var noga med detaljer på offerter så du väljer rättvist. Det kan skilja en hel del om ett företag drar rör i undertak och det andra bygger in i låda längs tak/vägg.
Mvh
Jonny
Vi köpte ett hus i liknande skick när barnen var små. Det jobbigaste var inte att det var gammalt och slitet, utan att det var någon annans slitage. Kändes lite äckligt, så att säga. Det luktade dessutom gammalt. Men när väl möbler och prylar var på plats och vardagslivet rullade på blev det helt okej. Nu har vi renoverat i tio år, och det är dags att börja om i vissa rum.
Bra testat ändå.P Paintball1 skrev:Bara att sälja och köpa en lägenhet igen.
Vi byggde ett hus 2 mil utanför stan, vi bodde där i ca 2 år och sålde. Flyttade tillbaka till stadens och lägenhetens bekvämligheter igen. Perfekt. Inga konstigheter - trivs man inte är det bara att sälja/flytta.
Vi pratade om just detta att testa "villalivet" om man inte trivs så ska vi inte tvinga oss själva att bo kvar i huset.
Nu nära till våra jobb, barnens skolor, affärer, restauranger, ja allt. Vi behöver nu bara 1 st bil. Barnen slipper pendla till sina skolor osv. Livet är bäst i stan.
Vill bara flika in att det är olika att bo med eller utan kommunikationer. 2 mil kan vara 15 minuter med pendeltåg så man kan fortfarande hänga i city varje kväll. Men man kan också bo på en åker och vara helt beroende av 1-2 bilar.
Också stor skillnad mellan att bygga själv, projektleda ett utlejt bygge, eller flytta till något som redan finns. Många personer och par har byggt eller renoverat ihjäl sig. Man tar i för mycket och hinner inte vila, tänka och leva.
Med det sagt, bra kämpat och grattis till erfarenheten!
Väldigt snygg inredning. Varför ändra kök o bad?
Det låter som depression i mina öron. Kanske ska du ha medicin?A Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla