Såklart ska ni göra huset till ert eget. Börja med det lilla sovrummet och fixa till alla ytskikt så som ni vill ha det, minsta rummet är billigas så ni kan välja fritt. Möblera färdigt med mattor, gardiner mm efter er drömvision. Rummet blir er oas när andra renoveringar drar igång eller när ni tappar motivation. Sitt då i rummet och njut av det ni gjort. Lycka till
Kör på, ditt livs resa.
Syns dock tydligt att du antagligen bott i lägenhet eller liknande utan ”ansvar” för ett hus/fastighet. Sluta filma innehåll i garderober och fokusera istället på väder-skydd, energi, bas-funtioner? Tak, dränering, el, avlopp, etc etc etc. Börja i rätt ände, mitt bästa råd.
Syns dock tydligt att du antagligen bott i lägenhet eller liknande utan ”ansvar” för ett hus/fastighet. Sluta filma innehåll i garderober och fokusera istället på väder-skydd, energi, bas-funtioner? Tak, dränering, el, avlopp, etc etc etc. Börja i rätt ände, mitt bästa råd.
Redigerat:
Det är helt rätt känsla. Vi jag och min man hade samma känsla men det går över när ni ska flytta och börja njuta på huset och planera alla fina moments lycka tillA Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla
Medlem
· Blekinge
· 10 206 inlägg
Nu har vi uppmuntrat så mycket vi kan. Om TS vill få mer bekräftan och ökad självkänsla föreslår jag att BH öppnar ett forum "Fråga byggpsykologen".
Jag skulle vilja ge ett icke bygg/renoveringsrelaterat tips och det är att (om du inte redan har det), skaffa en bra samtalskontakt/kurator/psykolog.
Mellan raderna får jag intrycket att du vill mycket men är orolig för att inte lyckas eller att det inte skall bli som du tänkt dig. Det är en speciell sorts stress och det kan vara svårt att hantera när man är mitt uppe i något stort och nytt, som att man köpt hus.
Det ÄR kul och spännande med hus, men självklart läskigt och ovant, och ibland är det skönt att ha någon utomstående att prata med om sina känslor. Klart man kan ha tvivel och känna osäkerhet, och det är sådant dom kan äta upp en inifrån om man inte pratar om det. Allt brukar kännas bättre och mer hanterbart när det sägs högt. Låt inte oro och osäkerhet för framtiden ta bort spänningen och glädjen i ert nya hus!
Mellan raderna får jag intrycket att du vill mycket men är orolig för att inte lyckas eller att det inte skall bli som du tänkt dig. Det är en speciell sorts stress och det kan vara svårt att hantera när man är mitt uppe i något stort och nytt, som att man köpt hus.
Det ÄR kul och spännande med hus, men självklart läskigt och ovant, och ibland är det skönt att ha någon utomstående att prata med om sina känslor. Klart man kan ha tvivel och känna osäkerhet, och det är sådant dom kan äta upp en inifrån om man inte pratar om det. Allt brukar kännas bättre och mer hanterbart när det sägs högt. Låt inte oro och osäkerhet för framtiden ta bort spänningen och glädjen i ert nya hus!
Avvakta med allt ytskickt. Gör en underhållsplan med någon som har hyfsat koll.
Börja gå igenom det ”tråkiga” som är jobbigt att få in i efterhand, vvs och el. Det är så tråkigt och dyrt att ordna det i efterhand.
Tex om ni vill ha vattenburen golvvärme planera det tidigt. Och glöm inte ventilationen om ni tilläggsisolerar, tätar osv.
Planera för framtiden och dubblera era budgetar. Bygg tillsammans och ha kul. Värsta som kan hända är att göra om, ta hjälp eller att det tar längre tid. Det är väl inte värt att ha ångest över eller?
Börja gå igenom det ”tråkiga” som är jobbigt att få in i efterhand, vvs och el. Det är så tråkigt och dyrt att ordna det i efterhand.
Tex om ni vill ha vattenburen golvvärme planera det tidigt. Och glöm inte ventilationen om ni tilläggsisolerar, tätar osv.
Planera för framtiden och dubblera era budgetar. Bygg tillsammans och ha kul. Värsta som kan hända är att göra om, ta hjälp eller att det tar längre tid. Det är väl inte värt att ha ångest över eller?
Känner igen "va i helsike har jag gjort, och gett min in på-känslan"
Tusen tankar och lika många känslor. Som lever ett eget liv!
Och de förändras..
Jag flyttade in i min stuga jag köpte i söndags.
Innan inflyttning så hade jag fokus på vissa saker som jag bedömde som viktiga.
Inser nu bara efter nån dag att det mesta va inte så viktigt.
Min utmattning spelar spratt i huvudet.
Under mindre än en vecka så har mitt prio måste fixa ändrats flera gånger.
Men som nån skrev i början. Har huset stått så sen -60 talet
Så står det så ett tag till!
Utmattning kopplar ut vårt logiska tänkande. Och vi blir känslostyrda.
Jag gjorde iordning soffan och tv.
Mitt andningshål mitt i kaoset.
Flyttkartonger över allt, saker över allt
Noll koll i princip..
Men att kolla på en serie en stund så släpper paniken.
Sen packar jag upp 2-3 saker och sen dricker jag te
Sen om nån vecka är allt okej igen
Och då kan jag börja kolla på saker som kanske ska prioriteras..
Just nu är värme en bra grej inför vintern..
Så allt blir bra till slut, ibland tar det lite längre tid bara
Lycka till och grattis till hus!
Tusen tankar och lika många känslor. Som lever ett eget liv!
Och de förändras..
Jag flyttade in i min stuga jag köpte i söndags.
Innan inflyttning så hade jag fokus på vissa saker som jag bedömde som viktiga.
Inser nu bara efter nån dag att det mesta va inte så viktigt.
Min utmattning spelar spratt i huvudet.
Under mindre än en vecka så har mitt prio måste fixa ändrats flera gånger.
Men som nån skrev i början. Har huset stått så sen -60 talet
Så står det så ett tag till!
Utmattning kopplar ut vårt logiska tänkande. Och vi blir känslostyrda.
Jag gjorde iordning soffan och tv.
Mitt andningshål mitt i kaoset.
Flyttkartonger över allt, saker över allt
Noll koll i princip..
Men att kolla på en serie en stund så släpper paniken.
Sen packar jag upp 2-3 saker och sen dricker jag te
Sen om nån vecka är allt okej igen
Och då kan jag börja kolla på saker som kanske ska prioriteras..
Just nu är värme en bra grej inför vintern..
Så allt blir bra till slut, ibland tar det lite längre tid bara
Lycka till och grattis till hus!
Jag kan berätta en lite sedelärande historia ifrån en kund till mig (jag är elektriker).
De köpte ett rätt gammalt hus, med några olika uthus på tomten. Mitt första uppdrag dit var att koppla in en tvättmaskin (med jfb och hela köret, då den skulle stå i badrummet).
Vi passade också på att gå en rundtur, och kika på det mesta, med lite extra fokus på det elektriska.
Köket var hopplöst gammalt och slitet, så det skulle nog göras om väldigt snart, var budet.
Sen gick åren. Värmepannan brann och det investerades i en BVP, det kom ecoli i vattnet så det blev att dra in kommunalt, de skaffade en bättre försäkring, men besiktningsmannen ordnade fram 2 A4 med anmärkningar som jag fick fixa, osv osv. För varje större utgift så sköts köket ett år framåt i tiden.
Men för ett år sedan så hade ett nytt beslut mognat fram, köket skulle minsann nog passa bättre i andra änden av huset, och jag kunde inte annat än hålla med, det borde faktiskt bli riktigt bra. Jag såg dock problemen med att dra alla nya elgrupper till köket, gamla köket hade elcentralen på andra sidan väggen.
Men det löste vi med en ny central för köket och den fick försörja något lite till.
Här i detta huset är det kvinnan som håller i alla sådana här projekt, och jag hejade på, "Nog kommer du klara av att fixa ihop ett IKEA-kök, du får låna lite bra-och-ha-grejer av mig och jag kan bistå med lite råd och hjälp!"
Sen med lite anmaning och påhejande så började faktiskt jag med att riva lite ytskikt, så vi kunde se hur en vägg var uppbyggd, och sen var bollen igång.
Och faktiskt, hon byggde hela köket nästan helt själv, det var inte alls mycket jag hjälpte till med, och riktigt bra blev det. Det blev jättebra, jag hade inte varit missnöjd själv med en enda detalj.
Så lite efter nyår var det klart.
Och nu efter så säger dom såhär; "Tänk, vi var så stressade över att hela tiden måsta skjuta köksrenoveringen framåt. Men nu ser vi ju att det vart otroligt bra, för hade vi gjort detta första/andra året hade köket varit kvar på gamla platsen, de då små barnen hade säkert orsakat diverse små skador och skavanker, mindre nu, och vi hade varit utan kök helt och hållet ett bra tag. Nu blev det såååå mycket bättre, egentligen var det mest tur att de andra ekonomiska sakerna kom mellan, så vi hann bo i huset flera år och känna fram vad som var bäst!"
Denna historia är lite sedelärande över nyttan med att inte rusa på, utan bo in sig hyggligt ordentligt innan man beslutar om renovering/ombyggnad.
De köpte ett rätt gammalt hus, med några olika uthus på tomten. Mitt första uppdrag dit var att koppla in en tvättmaskin (med jfb och hela köret, då den skulle stå i badrummet).
Vi passade också på att gå en rundtur, och kika på det mesta, med lite extra fokus på det elektriska.
Köket var hopplöst gammalt och slitet, så det skulle nog göras om väldigt snart, var budet.
Sen gick åren. Värmepannan brann och det investerades i en BVP, det kom ecoli i vattnet så det blev att dra in kommunalt, de skaffade en bättre försäkring, men besiktningsmannen ordnade fram 2 A4 med anmärkningar som jag fick fixa, osv osv. För varje större utgift så sköts köket ett år framåt i tiden.
Men för ett år sedan så hade ett nytt beslut mognat fram, köket skulle minsann nog passa bättre i andra änden av huset, och jag kunde inte annat än hålla med, det borde faktiskt bli riktigt bra. Jag såg dock problemen med att dra alla nya elgrupper till köket, gamla köket hade elcentralen på andra sidan väggen.
Men det löste vi med en ny central för köket och den fick försörja något lite till.
Här i detta huset är det kvinnan som håller i alla sådana här projekt, och jag hejade på, "Nog kommer du klara av att fixa ihop ett IKEA-kök, du får låna lite bra-och-ha-grejer av mig och jag kan bistå med lite råd och hjälp!"
Sen med lite anmaning och påhejande så började faktiskt jag med att riva lite ytskikt, så vi kunde se hur en vägg var uppbyggd, och sen var bollen igång.
Och faktiskt, hon byggde hela köket nästan helt själv, det var inte alls mycket jag hjälpte till med, och riktigt bra blev det. Det blev jättebra, jag hade inte varit missnöjd själv med en enda detalj.
Så lite efter nyår var det klart.
Och nu efter så säger dom såhär; "Tänk, vi var så stressade över att hela tiden måsta skjuta köksrenoveringen framåt. Men nu ser vi ju att det vart otroligt bra, för hade vi gjort detta första/andra året hade köket varit kvar på gamla platsen, de då små barnen hade säkert orsakat diverse små skador och skavanker, mindre nu, och vi hade varit utan kök helt och hållet ett bra tag. Nu blev det såååå mycket bättre, egentligen var det mest tur att de andra ekonomiska sakerna kom mellan, så vi hann bo i huset flera år och känna fram vad som var bäst!"
Denna historia är lite sedelärande över nyttan med att inte rusa på, utan bo in sig hyggligt ordentligt innan man beslutar om renovering/ombyggnad.
Om du vill dämpa ångesten så gå igenom hur ett ånger faktiskt skulle se ut. Just nu är din hjärna uppe i flykt och har svårt att ställa alternativen mot varandra.A Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla
Faktum är att du inte kan vända på klacken och bara stanna kvar i din lgh utan du har skrivit på ett kontrakt, vägen ur är troligen genom försäljning. Tänk på hur det skulle kännas och på alla steg det inkluderar. Verkligen lev i det alternativet en stund.
Nu när du har gjort det så kan du börja tänka för och nackdelar på alla alternativ som du har. Troligen så har du tänkt igenom det här, troligen så har du resurserna för att lösa problem och troligen så står du inte ensam ansvarig för huset.
Det är fullt naturligt att få kalla fötter, speciellt när det gäller något så stort som att köpa ett hus. Dessutom blir det extra utmanade om du har en utbrändhet som ligger och skaver.
När huvudet är uppe i flykt så känns allting stressigt och akut men ingenting behöver ske nu. Sitt still i båten, andas och fundera lite så kommer paniken lugna sig
Och det där ett gott skäl till att vänta med allt som inte är absolut akut.AdamG82 skrev:
Avvakta med allt ytskickt. Gör en underhållsplan med någon som har hyfsat koll.
Börja gå igenom det ”tråkiga” som är jobbigt att få in i efterhand, vvs och el. Det är så tråkigt och dyrt att ordna det i efterhand.
Tex om ni vill ha vattenburen golvvärme planera det tidigt. Och glöm inte ventilationen om ni tilläggsisolerar, tätar osv.
Planera för framtiden och dubblera era budgetar. Bygg tillsammans och ha kul. Värsta som kan hända är att göra om, ta hjälp eller att det tar längre tid. Det är väl inte värt att ha ångest över eller?
Ty alla dessa tankar och idéer tar ett tag att slå rot.
jag tänkte exakt samma sak som dig. Det är absolut ingen panik med något man ser på filmerna och dessutom har TS ”bara” betalat två miljoner för huset. Nu vet vi inte vart huset är beläget men lovar att många betalat det dubbla för hus i sämre skick.SågspånPappspikEternit skrev:
Nu har jag sett filmen och förstår ärligt talat inte vad du får ångest av? (Kan förstås vara brutala fuktskador i källaren med egen penicillinodling som inte är filmat.)
Av det som går att se så är det egentligen bara att ta sina kartonger och möbler och flytta in i januari! Köket är inte det vackraste, men 70-talskök är ofta både praktiska och välplanerade, och det såg fräscht ut under diskbänken. Det stora badrummet är mest estetiskt anpassat för de mest inbitna 70-talsfansen, men om det klarat sig undan fuktskador kan det vara användbart många år till. (Är människan inte klok?? tänker du nu, men det vill jag nog påstå att jag är. Väl limmade våtrumsmattor och tapeter från 1970-talet är ofta bra mycket mer fuktsäkra än det tidiga 00-talets kaklade badrum med obligatoriskt kakel!)
Ett fult kök eller badrum går att leva med, eller dra på lite färg i någon icke-brun eller icke-mossgrön nyans, men det är betydligt värre att ha ett nermöglat kök eller badrum, oavsett färg.
Hur illa är det med källaren? Är källaren boyta eller potatiskällare/ pannrum / tvättstuga?
Ett hus kostar alltid pengar men hur mycket bestämmer du själv. Måste du lyxrenovera allt direkt så räkna med två miljoner till eller gör vad du kan för liten peng och du kommer undan med 50 000kr.
Tapeter eller färg och sen nya golv och lister kostar inte mycke om man gör det själv. Vi sålde ett tre gånger så stort kök som TS har för 6000kr (Ok Ikeakök från 05) med vissa vitvaror.
Kan man och vill man så löser man det för en spottstyver. Måste man ha allt tiptop så räkna med ett par miljoner.
köpte ett hus föra året byggt på 1600 talet men renoverat och ombyggt på 60 talet enda jag har gjort är måla allt efter sett din film så säger måla bara sen flytta in det finns inget som säger att badrumet inte håller bara för dom har några år på nacken
grattis till ett fint hus med riktigt fin altan i sten många blir avundsjuka av den och fiskbensparketten
grattis till ett fint hus med riktigt fin altan i sten många blir avundsjuka av den och fiskbensparketten
Redigerat:
Detta köpte jag och min sambo 2019. Han är uppvuxen 1 gata nedanför och vi (jag) hade gått och suktat efter dette huset i 5-6 år innan det ble till salu.A Asso skrev:Hej fina folket!
Jag är en tjej på 29 års åldern, gift, barnlös och arbetar som statstjänsteman.
jag köpte ett hus för ca 2månader sen och jag är sååååå rädd och har ångrat mig; jag är rädd för renoveringen, kostnad och kan liksom inte sluta tänka på huset och tänker att jag lika bra kunde ha köpt eller hyrt en lägenhet utan att komplicera det hela men på samma gång tänker jag att jag och min man har blivit slitna av all plugg och jobb och vi förtjänar prova ”villalivet”.
Tror att rädslan kommer från när jag blev utbränd pga jobbet förra året och har blivit stresskänslig för det en annan sak är att tillträde är i januari så jag veeeeet verkligen inte vad jag kommer stötta på.
Jag vet att renovering går mkt lättare utan barn och jag vet att med planering kommer vi ej ha ekonomiska problem…
Är det fler som ångrade sig efter köpet? Varför är jag så? Hjälp mig snälla
Bara just för att tomten var så perfekt och skolor/dagis/gymnasium ligger typ 600m bort.
Till slut blev det vårt.
2 år efter köp är det fortfarande fruktansvärt mycket igen att göra, men man får ta lite i taget.
Efterisolerat och bytt klädning och lite fönster och nästa steg är att gräva ut och understöpa grundmuren så att vi kan få 2,4 meter takhöjd i källaren för att kunna ordna en uthyrningsdel.
Kan säga att vi fortfarande inte har gjort något med badet förutom att riva några väggar så nu har vi «öppen planlösning» till toaletten
https://www.finn.no/realestate/homes/ad.html?finnkode=157663358