24 158 läst · 218 svar
24k läst
218 svar
Om man vann 2 miljoner, skulle man amortera ?
Det händer ibland att företagare och andra som verkar leva på en mycket högre standard än vad deras deklarerade inkomster tillåter skönstaxeras.loffes skrev:Hur ofta händer det att skatteverket hittar en sådan deklaration?
Finns det inte många grill/korv kiosk innehavare som kör bmw´s av lite högre nummerserier, borde inte en sådan persons deklaration trilla fram ur tombolan?
Det finns ju även många små företagare som bara har en kund, kan tex vara någon som jobbar som fastighetsskötare åt enbart en fastighetsägare. H*n har således endast en uppdragsgivare och skulle därmed hanteras som en anställd.
Borde finnas många som inte deklarerar en inkomst som stämmer överens med personens livsstil.
Någon som har personlig erfarenhet av detta?
Har läst att vissa skattemyndigheter kan ta ut en skatt vid Triss vinst (Tex 20 000kr/mån i 20 år). Då vill dom att man skattar på fordran....
Däremot förstår jag inte hur man skulle kunna skönstaxeras pga en lotterivinst. Lotterivinster är ju normalt vita pengar som redovisas öppet.
Jag vill minnas att det var någon på Skattemyndigheten i Sundsvall som ansåg att förmögenhetsskatt skulle utgå. Nu är ju den skatten borta så det har ingen betydelse.lurk12345 skrev:
Medlem
· Stockholm
· 6 890 inlägg
Det ni refererar till var mkt riktigt ang förmögenhetsskatten.JanneL skrev:
Skatteverket ansåg att om man hade vunnit 25000/mån i 25 år så hade man en förmögenhet på 7.5 mkr - att man inte ännu hade fått pengarna spelade inte ngn roll
Men det hade inte med vinstskatten att göra- den är betald i alla svenska spels vinster...
/K
Dags för ett nytt inlägg.
Det som slår mig när man läst tråden är att av dessa 185 inlägg, en del i.o.f.s utanför ämnet, så är det inte ens en handfull som verkar ha en tanke på att vara eller bli skuldfri. I mina ögon besynnerligt. Byta hus till större och ha skulden kvar verkar vara mest lockande. Nu har ju dessutom Ingves planer på att börja höja räntan, inte bara lite grann utan småningom upp mot 6 % om man skall tro tidningarna. Tuffare tider. Många verkar inte hellre amortera. Vart är vi på väg? Kan det fortsätta så här? I dag känns det inte som att man kan förlita sig på att inflationen skall vara med och hjälpa till att decimera skuldbördan. Man kan väl säga att det ligger på den enskildes ansvar. Nu tillhör jag i.o.f.s en äldre generation, där bäst före datumet kanske gått ut eftersom jag har svårt att förstå hur man tänker.
Det som slår mig när man läst tråden är att av dessa 185 inlägg, en del i.o.f.s utanför ämnet, så är det inte ens en handfull som verkar ha en tanke på att vara eller bli skuldfri. I mina ögon besynnerligt. Byta hus till större och ha skulden kvar verkar vara mest lockande. Nu har ju dessutom Ingves planer på att börja höja räntan, inte bara lite grann utan småningom upp mot 6 % om man skall tro tidningarna. Tuffare tider. Många verkar inte hellre amortera. Vart är vi på väg? Kan det fortsätta så här? I dag känns det inte som att man kan förlita sig på att inflationen skall vara med och hjälpa till att decimera skuldbördan. Man kan väl säga att det ligger på den enskildes ansvar. Nu tillhör jag i.o.f.s en äldre generation, där bäst före datumet kanske gått ut eftersom jag har svårt att förstå hur man tänker.
Att du inte förstår, finner jag märkligt. Det har förklarats otaliga gånger att så länge pantens värde överstiger skulden, kommer det på sista dagen (eller när du flyttar, om det skulle komma före) inte vara ett problem. Du tar pengarna för husförsäljningen, lämnar en stor del till banken och går iväg skuldfri.JanneL skrev:Dags för ett nytt inlägg.
Det som slår mig när man läst tråden är att av dessa 185 inlägg, en del i.o.f.s utanför ämnet, så är det inte ens en handfull som verkar ha en tanke på att vara eller bli skuldfri. I mina ögon besynnerligt. Byta hus till större och ha skulden kvar verkar vara mest lockande. Nu har ju dessutom Ingves planer på att börja höja räntan, inte bara lite grann utan småningom upp mot 6 % om man skall tro tidningarna. Tuffare tider. Många verkar inte hellre amortera. Vart är vi på väg? Kan det fortsätta så här? I dag känns det inte som att man kan förlita sig på att inflationen skall vara med och hjälpa till att decimera skuldbördan. Man kan väl säga att det ligger på den enskildes ansvar. Nu tillhör jag i.o.f.s en äldre generation, där bäst före datumet kanske gått ut eftersom jag har svårt att förstå hur man tänker.
Jodå, jag kan läsa och förstå vad du vill ha sagt, men, det förutsätter att historien upprepar sig. Tyvärr, måste jag säga, att jag inte är så säker på det. Vad säger att gemene man den dag man väljer eller tvingas att flytta kan gå iväg skuldfri. Det finns inga garantier för detta, sorgligt nog. Då kan det vara bra att ha amorterat ner skulden, eller ännu bättre, vara skuldfri. Då tar man pengarna för husförsäljningen, betalar reavinstskatten och stoppar resten tillsammans med de andra kulorna.-MH- skrev:Att du inte förstår, finner jag märkligt. Det har förklarats otaliga gånger att så länge pantens värde överstiger skulden, kommer det på sista dagen (eller när du flyttar, om det skulle komma före) inte vara ett problem. Du tar pengarna för husförsäljningen, lämnar en stor del till banken och går iväg skuldfri.
Janne,
om historien upprepar sig eller inte lär vi få se. Frågan är hur man själv ser på framtiden.
Tror man att priset på hus kommer att falla ner i avgrunden eller om man vill ha en tryggare pension alternativt betala lite mindre i det långa loppet så amorterar man.
Tror man att priserna kommer ligga kvar, stiga och anser att man inte behöver det extra överskottet vid pension så låter man bli.
Självklart kan man göra nånting mitt i mellan..
om historien upprepar sig eller inte lär vi få se. Frågan är hur man själv ser på framtiden.
Tror man att priset på hus kommer att falla ner i avgrunden eller om man vill ha en tryggare pension alternativt betala lite mindre i det långa loppet så amorterar man.
Tror man att priserna kommer ligga kvar, stiga och anser att man inte behöver det extra överskottet vid pension så låter man bli.
Självklart kan man göra nånting mitt i mellan..
Men jag tror (och med den belånade ekonomi vi idag lever i där vi även lånat (tryckt) pengar för att ta oss ur finanskrisen) att vi inom något år kommer se en kollaps och då kommer definitivt försvarstalet "pantens värde överstiger skulden" inte att gälla.-MH- skrev:Att du inte förstår, finner jag märkligt. Det har förklarats otaliga gånger att så länge pantens värde överstiger skulden, kommer det på sista dagen (eller när du flyttar, om det skulle komma före) inte vara ett problem. Du tar pengarna för husförsäljningen, lämnar en stor del till banken och går iväg skuldfri.
Säg att priserna på hus går ner mellan 20-30% (inte orimligt) då innebär det att dom flesta på det här forumet sitter på högre lån än värdet på hustet. Lägg därtill en ränta som går upp mot 5-7% så kommer många önska att man kanske varit skuldfria.
Idag är det tydligt accepterat att "låna till allt är ok", även EU och US gör det för att ta sig ur finanskrisen men när/hur ska det betalas tillbaka?
Bakgrunden tror jag gällande hus och lån är att alla vill "bo rätt", dvs det finns ett krav på en själv att kunna visa upp utåt att det går bra och då får det kosta vad det kosta vill. Fasaden är det viktigaste, sen om det kostar dig 70% av din inkomst bara för att bo och man lånar på huset till utlandsresor och bilar det är en faktor man inte gärna talar om...
/Pontus
Fast det är väl ena sidan av myntet och jag kallar det soliditet.-MH- skrev:Att du inte förstår, finner jag märkligt. Det har förklarats otaliga gånger att så länge pantens värde överstiger skulden, kommer det på sista dagen (eller när du flyttar, om det skulle komma före) inte vara ett problem. Du tar pengarna för husförsäljningen, lämnar en stor del till banken och går iväg skuldfri.
Den andra sidan kallar jag likviditet.
Oavsett hur solid man är måste man klara likviditeten. När man blir pensionär klarar man räntebetalningarn då. Man blir ju inte så mycket gladare även om huset man köpte för 4 Mkr som 30-40 åring nu vid sin 65 års dag är värd 8 Mkr.
Är skulden fortfarande 4 Mkr så tror jag att den känns ganska stor i förhållande till sin pension.
Klarar man räntorna (likviditeten) med pensionen?
Under förutsättning att man vill bo kvar. Vill man hellre flytta och sätta sig i en stuga på landet så funkar ju det men det är inte ett alternativ i detta resonemang utan man vill bo kvar.
Tror snarare att vi alltmer inser värdet i att bo bra, bekvämt och trivsamt. Mer än förr, och möjligheten är större. Bara för att det är lättare att låna betyder inte att det är gratis, man betalar för det. Att inte amortera kostar en slant och vinsten i slutändan (pension eller försäljning) blir inte lika hög som annars. Frågan är nog mest vad man vill få ut av en amortering eller inte.POIR skrev:Bakgrunden tror jag gällande hus och lån är att alla vill "bo rätt", dvs det finns ett krav på en själv att kunna visa upp utåt att det går bra och då får det kosta vad det kosta vill. Fasaden är det viktigaste, sen om det kostar dig 70% av din inkomst bara för att bo och man lånar på huset till utlandsresor och bilar det är en faktor man inte gärna talar om...
/Pontus
Bubblor och prisras orkar jag inte diskutera, det finns det andra trådar om. Tror man att det kommer att rasa så visst, tokamortera då.
Visst måste man tänka på det.loffes skrev:Fast det är väl ena sidan av myntet och jag kallar det soliditet.
Den andra sidan kallar jag likviditet.
Oavsett hur solid man är måste man klara likviditeten. När man blir pensionär klarar man räntebetalningarn då. Man blir ju inte så mycket gladare även om huset man köpte för 4 Mkr som 30-40 åring nu vid sin 65 års dag är värd 8 Mkr.
Är skulden fortfarande 4 Mkr så tror jag att den känns ganska stor i förhållande till sin pension.
Klarar man räntorna (likviditeten) med pensionen?
Under förutsättning att man vill bo kvar. Vill man hellre flytta och sätta sig i en stuga på landet så funkar ju det men det är inte ett alternativ i detta resonemang utan man vill bo kvar.
Räknar man på en inflation på 2% så händer dock ganska mycket på 30 år. Man får helt enkelt försöka räkna lite på hur ens pension ser ut.
Personligen så tror jag knappast att jag bor kvar dock. Huset lämpar sig bättre för en barnfamilj än ett pensionärspar.
Tvärtom, det gäller lika bra då som nu.POIR skrev:
Ursäkta mig, men tror du verkligen att mer än 50% av de som postar här har över 75% i belåningsgrad på sitt hus?