64 672 läst · 448 svar
65k läst
448 svar
Elolycksfall, hempulande m.m
Kan själv!
· Trelleborg
· 15 300 inlägg
Och det är så jag tycker behörighetssystemet ska fungera, men istället för att kalla det hempularbehörighet kan vi kalla det elektriskinstallationskompetens 1A och ge dig rätt att arbeta på och installera anläggningar som motsvaras av detta, oavsett vem som äger anläggningen.Grizzlybjörnen123 skrev:
Ok, men om vi säger så här att du får auktorisation H (hempul) specifikt för din anläggning så får du uppsöka en gymnasieskola och avlägga praktiskt prov på en installationsvägg med sådana kopplingar som normalt är i en villa. Dessutom ska du avlägga ett teoretiskt prov med dimensionering, föreskrifter, lagar etc. klarar du detta kan du sedan hempula i dina fastigheter resten av livet.
Tid är givetvis en aspekt men vi får väl hoppas att dessa adepter får en chans att lära sig yrket ordentligt först.M magnu skrev:Hur lång tid något tar är irrelevant ur ett elsäkerhetsperspektiv.
Det ska bli rätt kopplar, dvs säkert, för att det ska bli rätt krävs det främst en teoretisk kunskap och en del praktisk erfarenhet.
Det går mycket fortare för en civilingeniör att ta till sig teorin än för någon som bara gått ut grundskolan, eftersom civilingeniören har större grundkunskaper från början och redan har tillgjort sig stora delar av den teoretiska elektrikerutbildningen på annat håll.
Vem elektrikern vill ha med sig på ett bygge får den individuella elektrikern bestämma själv.
Men om vi går till det andra du skriver, och nu var det enklare installationsarbete som skulle diskuteras enligt dig, vad är det som får dig att tro och tycka att den ena skulle vara bättre än den andra?
Givetvis kan ju ingenjören i genomsnitt vara äldre och teoretiskt hunnit med att arbeta mer med dylika arbeten, kanske hunnit se lite fler installationer i verkligheten och hunnit skaffa sig en större uppfattning om hur saker och ting ska se ut.
Men jag tror skillnaden skulle vara marginell, möjligen att den gymnasieutbildade skulle vara lite raskare och mindre ifrågasättande i genomsnitt medans den ingenjörsutbildade kanske snabbare skulle kunna ta till sig helhetsbilden för projektet.
Men för dessa enklare installationsarbeten tror jag inte det spelar någon större roll vem som sätter cc-22an i hölstret, har man kopplat några hundra uttag så kan man det rätt bra och likadant med det mesta inom det enklare.
Det spelar ingen roll vem som äger en elanläggning men anläggningskännedom är A och O och de flesta hempulare känner nog sina egna bäst.13th Marine skrev:
"Lite intressant"? Systemet är ju helt barockt. Finns det öht någon motsvarighet någon annan stans?Mikael_L skrev:
Men det som är lite intressant med lagstiftningen är att just det där är inget krav för att få jobba som elektriker.
I princip är det tillåtet att anställa precis vem som helst i firman, skriva dennes namn i EKP, sen kan den personen nästa dag koppla in elmotorn som drar styrstavarna i Forsmarks kärnkraftverk..
Lite off topic... Men ändå aktuellt.
Syftet med egenkontrollprogramet (EKP) är inte till för att man bara ska för in en person så han får installera all el.
Att bara ta en person från gatan och sätta in i ett EKP är helt fel tankesätt.
Ett rätt använt EKP där man bedömt personens erfarenhet, kunskap, lämplighet för en viss typ av jobb är bra.
Företaget har ett ansvar att personen i EKP har rätt erfarenhet, kunskap och lämplighet, företaget har i den frågan stöd av "elinstallatör för regelefterlevnad"
I EKP ska det även beskrivas för hur man säkerställt personens kompetens och vidareutbildning.
Man kan som kund begära att få se företagets EKP. Har sett några EKP:er av mycket varierande kvalité. Vill de inte visa sitt ekp kan man börja fundera på om de är seriösa.
Används EKP som det är tänkt så är det en bra lösning.
Och ja du kan till exempel "ta en person från gatan" lära upp den personen med nödvändiga praktiska och teoretiska kunskaper att till exempel koppla loss och återinkoppla en elmotor. Det ska då vara beskrivet att den personen endast får utföra dessa moment.
Att sedan företaget kanske är registrerad för, bostäder, övriga anläggningar lågspänning hos ESV det är en annan sak.
Just den personen får enbart koppla motorer i befintliga anläggngar.
Använder man EKP och begränsar vad personerna i EKP får göra till vad de kan och är lämpliga till så fungerar EKP bra....
Obs detta är enbart en del av vad ett EKP ska innehålla...
Syftet med egenkontrollprogramet (EKP) är inte till för att man bara ska för in en person så han får installera all el.
Att bara ta en person från gatan och sätta in i ett EKP är helt fel tankesätt.
Ett rätt använt EKP där man bedömt personens erfarenhet, kunskap, lämplighet för en viss typ av jobb är bra.
Företaget har ett ansvar att personen i EKP har rätt erfarenhet, kunskap och lämplighet, företaget har i den frågan stöd av "elinstallatör för regelefterlevnad"
I EKP ska det även beskrivas för hur man säkerställt personens kompetens och vidareutbildning.
Man kan som kund begära att få se företagets EKP. Har sett några EKP:er av mycket varierande kvalité. Vill de inte visa sitt ekp kan man börja fundera på om de är seriösa.
Används EKP som det är tänkt så är det en bra lösning.
Och ja du kan till exempel "ta en person från gatan" lära upp den personen med nödvändiga praktiska och teoretiska kunskaper att till exempel koppla loss och återinkoppla en elmotor. Det ska då vara beskrivet att den personen endast får utföra dessa moment.
Att sedan företaget kanske är registrerad för, bostäder, övriga anläggningar lågspänning hos ESV det är en annan sak.
Just den personen får enbart koppla motorer i befintliga anläggngar.
Använder man EKP och begränsar vad personerna i EKP får göra till vad de kan och är lämpliga till så fungerar EKP bra....
Obs detta är enbart en del av vad ett EKP ska innehålla...
Jaha, du pratar om de prov en vanlig gymnasieelev har en vanlig skoldag...Grizzlybjörnen123 skrev:
Om man har godkända betyg i resp. skolämne har man ju ett gymnasiebetyg men det har knappast något med det här att göra eftersom det inte på nå't sätt är ett krav för att få jobba som yrkesverksam elektriker.
Personlig auktorisation och kunskapskontroller (prov), naturligtvis. Som det är nu behövs ju varken kunskap eller kontroller. Det är som att SAS bara skulle behöva en handfull licensierade piloter som tar fram ett egenkontrollprogram till de övriga, som kan vara ungefär vilka som helst.E El-Löken66 skrev:
Nu skulle ju det här inte vara ännu en behörighetstråd utan handla om statistik, Dessutom har jag har redan skrivit det här åtskilliga gånger i andra trådar, men det här får väl blir årets första och sista inlägg på temat så är det gjort för den här gången också! ![Funderar :thinking: :thinking:]()
Tittar man på dagens systems så är det visserligen möjligt för t.ex. en plattsätare att knyta en auktoriserad elinstallatör till sig, skriva ett EKP och registrera sig hos ESV. Då skulle plattsättaren själv kunna fixa belysning, golvvärme, handdukstork, osv, i samband med badrumsrenoveringarna. Plattsättaren skulle givetvis behöva en begränsad utbildning för just de momenten, men det skulle inte vara några fyra års praktik och flera hundra timmars teori. Så investeringen både i kostnad och tid är troligtvis fullt hanterbara. Det som däremot inte är hanterbart är merkostnaden för att avlöna den auktoriserade elinstallatören för regelefterlevnad. Om de individuella plattsättarna däremot fick en egen auktorisation skulle den delen försvinna. Om vi tittar på vilka som vinner på den situationen så är det framför allt plattsätaren och slutkunden. Arbetet blir billigare och kan utföras snabbare med mindre samordning och överlämning. Slutkunden har en part att kommunicera med. Färre missförstånd och bättre kvalité. Förlorarna är elektrikerna som helt plötsligt blir överflödiga för den typen av badrumsrenoveringar. Detta minskar även inflytandet från SEF eftersom plattsättarna i första hand är plattsättare och faller in under Byggnads snarare än SEF. Detta är givetvis bara ett exempel, det finns många fler typer av hantverkare där vi kan effektivisera genom att låta de göra saker själva.
Så både principiellt och samhällseknonomiskt vore det allra bästa att frikoppla elauktorisationen från elinstalaltoinsföretagen. Bättre att all yrkesgrupper och företag har en individuell möjlighet att kvalificera sig för elinstallationer inom deras verksamhetsområde/behov än att bibehålla ett fördyrande och otidsenligt skråväsende ,
Självklart "fungerar det bra" för företagen när de själva får avgöra vilka som är lämpliga och har ensamrätt på att utföra elinstallationer. Vi hade sådana system på medeltiden men inom alla yrken utom elbranschen har vi avskaffat skråväsendet.H HSP skrev:
När det gälle frågan om detta är möjligt med prov så har ESV har redan utvärderat och testat det i praktiken. Slutsatsen var att det var fullt möjligt. Så den delen är ingen större vits med att debattera. När det däremot gäller personlig auktorisation så tål det att diksuteras. I arbetet med den nya lagen avfärdades det med argumentet att det skulle vara "samhällsekonomiskt orimligt" att tvinga alla stackars elektriker att nå upp till den nivån. Jag håller helt med. Det är inte rimligt, men det är inget självklart argument för att inte ha personlig behörighet om man inte samtidigt envisas med att hålla fast vi vid dagens auktorisationsnivåer. Så låt oss istället införa fler nivåer i större harmoni med behoven. Då blir det helt plötsligt rimligt med personlig auktorisation. Det skulle givetvis slå hela skråväsendet i spillror och konkurrensutsätta elinstallationsbranschen på ett helt nytt sätt men det är en annan historia.T tanaris skrev:
Tittar man på dagens systems så är det visserligen möjligt för t.ex. en plattsätare att knyta en auktoriserad elinstallatör till sig, skriva ett EKP och registrera sig hos ESV. Då skulle plattsättaren själv kunna fixa belysning, golvvärme, handdukstork, osv, i samband med badrumsrenoveringarna. Plattsättaren skulle givetvis behöva en begränsad utbildning för just de momenten, men det skulle inte vara några fyra års praktik och flera hundra timmars teori. Så investeringen både i kostnad och tid är troligtvis fullt hanterbara. Det som däremot inte är hanterbart är merkostnaden för att avlöna den auktoriserade elinstallatören för regelefterlevnad. Om de individuella plattsättarna däremot fick en egen auktorisation skulle den delen försvinna. Om vi tittar på vilka som vinner på den situationen så är det framför allt plattsätaren och slutkunden. Arbetet blir billigare och kan utföras snabbare med mindre samordning och överlämning. Slutkunden har en part att kommunicera med. Färre missförstånd och bättre kvalité. Förlorarna är elektrikerna som helt plötsligt blir överflödiga för den typen av badrumsrenoveringar. Detta minskar även inflytandet från SEF eftersom plattsättarna i första hand är plattsättare och faller in under Byggnads snarare än SEF. Detta är givetvis bara ett exempel, det finns många fler typer av hantverkare där vi kan effektivisera genom att låta de göra saker själva.
Så både principiellt och samhällseknonomiskt vore det allra bästa att frikoppla elauktorisationen från elinstalaltoinsföretagen. Bättre att all yrkesgrupper och företag har en individuell möjlighet att kvalificera sig för elinstallationer inom deras verksamhetsområde/behov än att bibehålla ett fördyrande och otidsenligt skråväsende ,
Redigerat:
Detta du beskriver är inget ovanligt idag, plattsättaren kan agera på elare och vvsare.O Steamboy skrev:Nu skulle juy det här inte vara ännu en behörighetstråd, och jag har redan skrivit det här i hundra andra trådear, men det här får väl blir årets första och sista inlägg på temat!
Självklart "fungerar det bra" för företagen när de själva får avgöra vilka som är lämpliga och har ensamrätt på att utföra elinstallationer. Vi hade sådana system på medeltiden men inom alla yrken utom elbranschen har vi avskaffat skråväsendet.
När det gälle frågan om detta är möjligt med prov så har ESV har redan utvärderat och testat det i praktiken. Slutsatsen var att det var fullt möjligt. Personlig auktorisation avfärdades dock med argumentet att det skulle vara "samhällsekonomiskt orimligt" att tvinga alla stackars elektriker att nå upp till den nivån. Jag håller helt med. Det är inte rimligt, Så låt oss istället införa fler nivåer i auktorisationen. Då blir det helt plötsligt rimligt med personlig auktorisation. Det skulle givetvis slå hela skråväsendet i spillror och konkurrensutsätta elinstallationsbranschen på ett helt nytt sätt men det är en annan historia.
Tittar man på dagens systems så är det visserligen möjligt för t.ex. en plattsätare att knyta en auktoriserad elinstallatör till sig, skriva ett EKP och registrera sig hos ESV. Då skulle plattsättaren själv kunna fixa belysning, golvvärme, handdukstork, osv, i samband med badrumsrenoveringarna. Plattsättaren skulle givetvis behöva en begränsad utbildning för just de momenten, och just den kostnaden är troligtvis hanterbar. Det som däremot inte är hanterbart är merkostnaden för att avlöna den auktoriserade elinstallatören för regelefterlevnad. Om de individuella plattsättarna däremot fick en egen auktorisation skulle den delen försvinna. Om vi tittar på vilka som vinner på den situationen så är det framför allt plattsätaren och slutkunden. Arbetet blir billigare och kan utföras snabbare med mindre samordning och överlämning. Förre missförstånd och bättre kvalité. Förlorarna är elektrikerna som helt plötsligt blir överflödiga. Detta minskar även inflytandet från SEF eftersom plattsättarna i första hand är plattsättare och faller in under Byggnads snarare än SEF.
Så både principiellt och samhällseknonomiskt vore det allra bästa att frikoppla elauktorisationen från elinstalaltoinsföretagen. Bättre att yrkesgrupper och företag har en individuell möjlighet att kvalificera sig för elinstallationer inom deras verksamhetsområde/behov än att bibehålla ett fördyrande och otidsenligt skråväsende.
Det är dock inte så enkelt om man är ute efter mer än bara funktion, exempelvis att det ska följa gällande regelverk.
Så just detta vet jag inte med, men att någon vill kunna modifiera eller expandera elanläggningen i sitt eget hus ser jag inte som något orimligt, något som vore bra där är kanske utökade krav på dokumentation och eventuellt bekräftelse att erforderliga kontroller faktiskt är utförda.
Som någon skrev, hempularen har tiden till detta och skulle med lite intresse kunna vara den i världen som känner till sin anläggning bäst.
Tack, intressant film.5 50thomas skrev:
Det de inte nämnde är att el ersatte öppna lågor i fotogenlyktor samt gas och kol mm. Dessa alternativ är sannerligen inte ofarliga.
Dessutom var luften i London väldigt ohälsosam när alla eldade kol hemma.
En intresant del är hur många "tillbud" finns det när det gäller ex brand.
Många elfel upptäcks innan det börjar brinna, de upptäcks oftast för att något slutat fungera eller beter sig konstigt.
Och när man börjar felsöka och upptäcker det där som kunnat gå riktigt illa.
Jag tänker på när varmgång har uppstått men det har inte tagit eld. Kanske för att plasten är självslocknande. eller för att man började felsöka i tid....
Har några exempel i mitt minne.
* Normcentralens fasskena ligger på fel sida av några skruvar på dvärgbrytare. Där vet jag vem som gjort installationen (hempulare)
* Varmgång i ett infällt vägguttag tre ledare in på anslutning som var avsedd för två ledare. Vet ej vem som gjort detta.
* Vägguttag för motorvärmare på garagevägg säkrat 25A på 1,5mm2 kabel ej JFB, såg nymonterat ut med "julas anslutsuttag" kopplar direkt på utgående plint i fasadmätarskåp... Vet ej vem som gjort detta.
* Två fasgrupp på samma neutralledare i lägenhet med enfasmatning.... Vet ej vem som gjort detta.
* 270meter 5g2,5 till båthus vid sjön säkrat 16A i matande ände. Vet vem som gjort detta, fick till svar att 2,5mm2 är helt ok att säkra 16A. att avstånd spelade roll hade han ingen aning om. Utseende mässigt såg det riktigt bra ut snyggt monterat bra material. Bra att det var slang nergrävd, fick dock gräva upp på några sällen för att få till draggropar.
*Varmgång uttag i kök endast en kardel på rätt sida klämman i "no name billigt skit uttag" Vet ej vem som gjort detta.
Det här är några exempel på "tillbud"
Många elfel upptäcks innan det börjar brinna, de upptäcks oftast för att något slutat fungera eller beter sig konstigt.
Och när man börjar felsöka och upptäcker det där som kunnat gå riktigt illa.
Jag tänker på när varmgång har uppstått men det har inte tagit eld. Kanske för att plasten är självslocknande. eller för att man började felsöka i tid....
Har några exempel i mitt minne.
* Normcentralens fasskena ligger på fel sida av några skruvar på dvärgbrytare. Där vet jag vem som gjort installationen (hempulare)
* Varmgång i ett infällt vägguttag tre ledare in på anslutning som var avsedd för två ledare. Vet ej vem som gjort detta.
* Vägguttag för motorvärmare på garagevägg säkrat 25A på 1,5mm2 kabel ej JFB, såg nymonterat ut med "julas anslutsuttag" kopplar direkt på utgående plint i fasadmätarskåp... Vet ej vem som gjort detta.
* Två fasgrupp på samma neutralledare i lägenhet med enfasmatning.... Vet ej vem som gjort detta.
* 270meter 5g2,5 till båthus vid sjön säkrat 16A i matande ände. Vet vem som gjort detta, fick till svar att 2,5mm2 är helt ok att säkra 16A. att avstånd spelade roll hade han ingen aning om. Utseende mässigt såg det riktigt bra ut snyggt monterat bra material. Bra att det var slang nergrävd, fick dock gräva upp på några sällen för att få till draggropar.
*Varmgång uttag i kök endast en kardel på rätt sida klämman i "no name billigt skit uttag" Vet ej vem som gjort detta.
Det här är några exempel på "tillbud"
Jag vet. Där jag jobbar är vi ungefär 10 anställda förutom projektledarna varav 4 har någon form av elutbildning. Att lägga 10/16 mm2 kabel och göra kabelskarver etc. gör vi allihopa men när det gäller styrningar, elskåpsbyte, isolationsmätning etc. Då får alltid någon av oss fyra göra dessa jobb då de andra helt enkelt saknar kunskapenMikael_L skrev:
Men det som är lite intressant med lagstiftningen är att just det där är inget krav för att få jobba som elektriker.
I princip är det tillåtet att anställa precis vem som helst i firman, skriva dennes namn i EKP, sen kan den personen nästa dag koppla in elmotorn som drar styrstavarna i Forsmarks kärnkraftverk.
Så att just du och andra som gick ellinjen var tvungna att göra lite på prov på gymnasiet betyder inte att det är något krav för att installera starkström, utan det enda som avgör vem som får installera är det där märkliga egenkontrollprogrammet.
Egenkontrollprogrammet har fått en alldeles för omfattande roll, och samtidigt en otroligt luddig roll.
Nä, det blev verkligen inte bättre med nya ellagen, bara annorlunda.