31 098 läst · 268 svar
31k läst
268 svar
"Folkåkomman" från senare 1900-talet
Är miljöskadad från mitt tidigare jobb, tyvärr eller inte tyvärr. Jag anses vara expert på äldre hus och kan göra beräkningar och tillgång till olika mätinstrumet och fjärrkameror m.m. och har mest jobbat med dessa typer av hus.A AndersS skrev:
Sett exekutiva auktioner, personliga konkurser, försäljning av gamla hus som inte blivit färdigrenoverade för pengarna tagit slut, försäljningar av hus både äldre och nyare som är udda gjorda eller knepigt iredda som därför säljs till underpris, hus med för plånboken för höga driftkostnader, barn som kommer ikläm m.m. m.m. Istället för att det skall drabba alla i Sverige genom ökade kostnader för stat, kommun och banker. Jag försöker göra något åt det.
Har sett för mkt och har väl en vilja att hjälpa till, det är väl bara det helt enkelt. Funderar på att göra en hemsida om detta och från detta forum hämtar jag tex. mkt information till läromedel.
Här finns "allt" och fantastiskt mycket tyckande och tänkande! Det tror jag speglar verkligheten väldigt väl. Avsaknaden av kunskap är slående hos vissa här och ändå uttalar de sig som om de vore experter också tror jag det speglar verkligheten väl. Ofta ingen bra kombination med den inställningen och sedan köpa ett hus.
T.ex. de som har med sig farfar som "expert" eller någon annan som är med på besiktningen. Pröjsa istället några 1000 kr till en certifierad hantverkare som är med och kan ge riktiga förslag och göra kostnadsberäkningar på eventuella åtgärder. Belasta inte farfar med det!
Redigerat:
Konst har ju ett värde i sig. Det är en helt annan sak.A Avemo skrev:Det stannar inte där. Många människor spacklar och målar eller tapetserar sina väggar inomhus. Det kostar också pengar utan att göra huset bättre än med omålade gipsväggar. Många river ut fullt fungerande kök för att ersätta med nya för en massa pengar bara för att de tycker det är snyggt. Det finns folk som lägger pengar på konst som de hänger upp på sina väggar. Det gör inte huset det minsta bättre. Kan du förstå varför folk gör så? Och i så fall, varför är det konstigare att lägga pengar på spröjsade fönster om man nu gillar det?
Men vet att det är populärt när man köper ett begagnat hus att riva ut helt fungerande kök.
Och ännu värre att slänga alla vitvaror fast de fungerar utmärkt. Och värst av allt låna pengar för det också. Ett otroligt slöseri. Pengarna skall ju betalas tillbaka någon gång.
Men har man det gott ställt och inte behöver låna så är det i ett annat läge.
Bra! Då fick vi en förklaring till varför du tänker som du gör. Men, då ska du ha i åtanke att egna hem under senare delen av 1900-talet ofta var mer eller mindre egenhändigt byggda av amatörer. Man fick grund och skorsten murad, sedan sattes en monteringsfärdig husstomme upp, möjligtvis anlitades fackmän för vvs och det elektriska, men allt övrigt gjorde husbyggaren själv med familj och vänner. Så byggdes mitt barndomshem, så byggdes de andra husen i vårt bostadsområde. Jag är uppvuxen med att man endast i yttersta nödfall (om ens då) anlitar hantverkare. Så var det med byggandet på 50-talet och så var det också senare när husen renoverades. Min barndoms pappor kunde hantera hammare och fogsvans även om de var tjänstemän eller akademiker. De hittade ofta på kreativa lösningar som kanske inte var fackmannamässiga men som funkade. Om du nu oroar sig för att barnen inte får ut tillräckligt mycket pengar av husförsäljningen, så får du tänka på hur mycket pengar dessa hemmasnickare har sparat under sin livstid genom att inte anlita hantverkare. Husen är troligtvis helt obelånade den dag de faller ifrån.F Freddan#1 skrev:Är miljöskadad från mitt tidigare jobb, tyvärr eller inte tyvärr. Jag anses vara expert på äldre hus och kan göra beräkningar och tillgång till olika mätinstrumet och fjärrkameror m.m. och har mest jobbat med dessa typer av hus.
Sett exekutiva auktioner, personliga konkurser, försäljning av gamla hus som inte blivit färdigrenoverade för pengarna tagit slut, försäljningar av hus både äldre och nyare som är udda gjorda eller knepigt iredda som därför säljs till underpris, hus med för plånboken för höga driftkostnader, barn som kommer ikläm m.m. m.m. Istället för att det skall drabba alla i Sverige genom ökade kostnader för stat, kommun och banker. Jag försöker göra något åt det.
Har sett för mkt och har väl en vilja att hjälpa till, det är väl bara det helt enkelt. Funderar på att göra en hemsida om detta och från detta forum hämtar jag tex. mkt information till läromedel.
Här finns "allt" och fantastiskt mycket tyckande och tänkande! Det tror jag speglar verkligheten väldigt väl. Avsaknaden av kunskap är slående hos vissa här och ändå uttalar de sig som om de vore experter också tror jag det speglar verkligheten väl. Ofta ingen bra kombination med den inställningen och sedan köpa ett hus.
T.ex. de som har med sig farfar som "expert" eller någon annan som är med på besiktningen. Pröjsa istället några 1000 kr till en certifierad hantverkare som är med och kan ge riktiga förslag och göra kostnadsberäkningar på eventuella åtgärder. Belasta inte farfar med det!
Ja, det är viktigt att hålla stilen. Gör man inte det kan det straffa sig. För en gång skall huset säljas. Man skall aldrig byta ut varken fönster, ytterdörrar eller innerdörrar i gamla fina hus, de skall renoveras. Inte bara för syns skull, utan för att huset skall må braSommartorparn skrev:
Det konstigaste är när folk lägger pengar på fönster med fuskspröjs i hus som aldrig har haft spröjs. Typ, piffar upp ett funkishus med spröjs som mest liknar eltejp eller fängelsegaller. Eller i 50-talshus sätta vippfönster med en tunn lodrät spröjs i stället för tvålufts med mittstolpe. Ungefär lika illa som att sätta perspektivfönster i ett korsvirkeshus. DET är väl en ”folksjukdom” om något! Jag ser det överallt numera.
Fast att bo i ett vackert hus, med vackra fönster och en vacker omgivning så tycker jag det slår mycket konst. Jag ser hellre ljusets spel på tapeterna, fåglarna på fågelbordet än samma tavla varje dag...F Freddan#1 skrev:
Knepigt inredda hus håller jag med om troligen sänker värdet. Ett bevarat sekelskifteshus, med original fönster, dörrar och snickerier är inte knepigt. De är ofta inte speciellt "skitdyra" att bo i. De kräver mer löpande underhåll men mindre "totalbyten" av tex fönster, men tackar för sig med att de är hållbara över tid. Det moderna blir omodernt, det klassiska fortsätter vara klassiskt.
Men jag tror man ska vara intresserad av att underhålla hus om man ska ha ett gammalt hus. Gilla att måla några fönster per sommar. Skura golv. Rätta till några tegelpannor.
Ett modernt hus man bor i 25 år, sen kallar in hantverkare med storsläggan och river allt passar många personer bättre. Nästan som att bo i hyresrätt.
Dessutom, förutom på landsbygden där det gamla huset kanske väljs för att det är det billigaste att köpa, i storstadsområden är de gamla husen i sådan minoritet att det kan inte vara en folksjukdom eftersom vad jag förstår blott 10-15% av husen är vad jag betraktar som gamla. De som väljer dessa har förmodligen gjort ett aktivt val.
Jag tror 70-talets fuskbyggen med impregnerade ingjutna reglar, blåbetong, platta tak, lövtunna väggar, äggskalsavloppsrör osv innebär minst lika stora bryderier och besvär om inte större. Och för att inte tala om alla enstegstätade putsfasader som vi skapat i modern tid.
Vad gäller spröjs och glastillverkning har de av er som tror det var av kostnadsskäl man gjorde spröjs troligen fel. På sekelskiftet kunde man tillverka stora glas. Många hus har ju bara småspröjs i överbågarna. Det ger helt enkelt mer liv i fasaden. Fönster utan spröjs ser ut som döda hålögda zombiehus tycker jag. Och troligen arkitekterna som ritade dit spröjsen.
Men alla gör sina val, efter vad de tycker är snyggt, prisvärt och praktiskt. Så vill du och dina kompisar köpa nybyggda hus är det väl fritt fram. Låt de som älskar de gamla husen få hållas med dem.
Där är vi tydligen helt överens...F Freddan#1 skrev:
Gamla fina sekelskifteshus som är bevarade och iordning är fina, men det finns få sådana. Därför ser jag det som en icke fråga. Har mkt sällan själv haft något sådant objekt, de är väldigt ovanliga. De flesta förstördes genom renoveringar på 50-talet eller 70-talet. Eller är de så eftersatta att det kostar mer att få dem iordning än att bygga nytt. De finns rätt många av dem ute i landet som är i skriande behov av att man pumpar in några miljoner kr i dem. Men få gör det för det är en dålig affär eller har inte råd, utan man så att säga håller dem igång så gott det går.J JohanLun skrev:Fast att bo i ett vackert hus, med vackra fönster och en vacker omgivning så tycker jag det slår mycket konst. Jag ser hellre ljusets spel på tapeterna, fåglarna på fågelbordet än samma tavla varje dag...
Knepigt inredda hus håller jag med om troligen sänker värdet. Ett bevarat sekelskifteshus, med original fönster, dörrar och snickerier är inte knepigt. De är ofta inte speciellt "skitdyra" att bo i. De kräver mer löpande underhåll men mindre "totalbyten" av tex fönster, men tackar för sig med att de är hållbara över tid. Det moderna blir omodernt, det klassiska fortsätter vara klassiskt.
Men jag tror man ska vara intresserad av att underhålla hus om man ska ha ett gammalt hus. Gilla att måla några fönster per sommar. Skura golv. Rätta till några tegelpannor.
Ett modernt hus man bor i 25 år, sen kallar in hantverkare med storsläggan och river allt passar många personer bättre. Nästan som att bo i hyresrätt.
Dessutom, förutom på landsbygden där det gamla huset kanske väljs för att det är det billigaste att köpa, i storstadsområden är de gamla husen i sådan minoritet att det kan inte vara en folksjukdom eftersom vad jag förstår blott 10-15% av husen är vad jag betraktar som gamla. De som väljer dessa har förmodligen gjort ett aktivt val.
Jag tror 70-talets fuskbyggen med impregnerade ingjutna reglar, blåbetong, platta tak, lövtunna väggar, äggskalsavloppsrör osv innebär minst lika stora bryderier och besvär om inte större. Och för att inte tala om alla enstegstätade putsfasader som vi skapat i modern tid.
Vad gäller spröjs och glastillverkning har de av er som tror det var av kostnadsskäl man gjorde spröjs troligen fel. På sekelskiftet kunde man tillverka stora glas. Många hus har ju bara småspröjs i överbågarna. Det ger helt enkelt mer liv i fasaden. Fönster utan spröjs ser ut som döda hålögda zombiehus tycker jag. Och troligen arkitekterna som ritade dit spröjsen.
Men alla gör sina val, efter vad de tycker är snyggt, prisvärt och praktiskt. Så vill du och dina kompisar köpa nybyggda hus är det väl fritt fram. Låt de som älskar de gamla husen få hållas med dem.
De fina iodninggjorda syns ofta till i tidningsreportage m.m. Eller någon skådespelare bor i dem. Därför upplevs det kanske som att att de vanligare än vad de är i verkligheten.
Undrar vad de är värda i pengar i förhållande till moderna hus i samma område? Har ingen aning. Förmodligen är de värda mindre, men jag vet inte.
Redigerat:
Jag misstänker du inte bor i storstadsområde?F Freddan#1 skrev:Gamla fina sekelskifteshus som är bevarade och iordning är fina, men det finns få sådana. Därför ser jag det som en icke fråga. Har mkt sällan själv haft något sådant objekt, de är väldigt ovanliga. De flesta förstördes genom renoveringar på 50-talet eller 70-talet. Eller är de så eftersatta att det kostar mer att få dem iordning än att bygga nytt. De finns rätt många av dem ute i landet som är i skriande behov av att man pumpar in några miljoner kr i dem. Men få gör det för det är en dålig affär eller har inte råd, utan man så att säga håller dem igång så gott det går.
De fina iordninggjorda syns ofta till i tidningsreportage m.m. Eller någon skådespelare bor i dem. Därför upplevs det kanske som att att de vanligare än vad de är i verkligheten.
Undrar vad de är värda i pengar i förhållande till moderna hus i samma område? Har ingen aning. Förmodligen är de värda mindre, men jag vet inte.
De gamla husen är, enligt min egen uppskattning, betydligt dyrare än motsvarande "nya" - sett till storstäder. Nu går det inte bara att gå på husets ålder, eftersom de gamla oftare har bättre läge, både placering och i ett större område - helt enkelt för att man byggde på de bästa ställena först.
I vårt område (utanför Stockholm) är ungefär vartannat hus sekelskifte och vartannat från 60-70-80-tal (då tomterna var stora och styckades av på 70-talet). Det finns även ett par delar av området som i princip bara har hus från 30-talet resp 70-talet då de aldrig blev bebyggda på 1910-talet utan först senare.
De gamla husen kostar orenoverade oftast mer än de nyare även om de nyare är i bättre skick. Många av de äldre renoveras upp och återställs till fint skick, även om de varit sönderrenoverade under 50-60-70-tal. Jag tror det är få skådespelare i dessa hus, de flesta verkar vara vanliga tjänstemän/akademiker av olika slag. Områden är inte för Stockholmsmått speciellt dyrt, men inte heller någon av de billigare.
Jag är uppvuxen i ett område i Uppsala med stora 20-talshus. Tyvärr har mina föräldrar flyttat sen länge, men de husen är otroligt attraktiva, då i princip inga nya hus sprängts in bland dessa gamla och husen nog varit lite för eleganta och stora för att riktigt renoveras sönder med eternit och liknade. Jag tror inte de är så vanliga i tidiningsreportage eller att skådespelare bor i dem. När jag var liten så bodde mycket mossiga professorer i husen, nu verkar det mest vara folk med mycket pengar, gissningsvis de som startat egna företag osv.
Min egen teori är att ju större husen är och om de från början är högstatusboenden, desto mindre skäl att försöka höja husens status med nymodigheter. Hus med salonger, dubbeldörrar, stora glasverandor osv är redan i en elegant tidlös stil och signalerade status både på 50-tal och 70-tal. De behövde aldrig kläs in med eternit eller få perspektivfönster (även om många vid tillbyggnader eller liknande oftast fått några fönster bytta, men inte att alla fönster byts till "perspektivfönster" bara för att bytas).
Bor man i ett gammalt område är inte sekelskifteshusen ovanliga. Där jag bor finns nog ett par hundra hus. Du har dock rätt i att det inte totalt sett finns många sekelskifteshus kvar, därav tror jag de kommer öka i värde relativt sätt. De som renoveras på rätt sätt och ligger i ett attraktivt område tror jag kommer vara en betydligt bättre affär än att lägga motsvarande pengar på ett nybyggt hus eller än värre ett 15 år gammalt hus.
Jag blir glad när jag kommer in i ett gammalt hus, med spegeldörrar, fönster med munblåst glas, 3m i takhöjd, fina trägolv, arbetade foder. Så kommer man in i ett "normalt" 80-talshus med lågt i tak, dörrar i plastklädd papp, foder som är färdigmålade och spikad med vit spik, fejkträgolv, livlösa fönster. Trånga tomter, huset felplacerat utifrån väderstrecken osv. Nu finns ju förstås gamla hus som är risiga och förstörda och nybyggda hus som har påkostade material och högt till tak och 80-talshus som är fint renoverade... Men om vi nu kliver in i medelvillan...
Att stora, gamla, eftersatta hus i avfolkningsbygd inte är attraktiva har nog mindre med själva huset att göra. Den som säljer ett nästan nybyggt hus i avfolkningsbygd gör en katastrofal affär, den som kan köpa ett nästan nytt hus på samma plats gör sannolikt en fantastisk affär. Den som köper ett halvgammalt hus, där tak, fönster, badrum, kök, värmesystem mm kommer behöva bytas i samma avfolkningsbygd, kommer troligen låta huset förfalla då man aldrig får igen pengarna för det. Alternativt om man tänkt bo kvar tills man tar på träfracken så spelar det ingen roll om man bor i Djursholm eller Övertorneå map pengar nedlagda på renovering - eftersom man aldrig säljer huset medan man är i livet är all renovering att betrakta som konsumtion.
Med risk att feltolka TS grundläggande frågeställning är det inget nytt fenomen, att teknisk utveckling förefaller stagnera eller rent av retardera.
Även om TS ville exkludera internationella exempel kan man nämna mellanamerikanska högkulturers byggnadsverk, där stenblock är så fint fogade, att vi med dagens teknik inte är i närheten. Hur kunde en så överlägsen teknologi bara falla i glömska? Eller hände något annat?
Vidare här i Skandinavien kan nämnas den så kallade skiftesverkstekniken, som dominerade bostadsbyggande före digerdödens ödeläggelse på 1300-talet. Denna teknik måste betraktas som mer sofistikerad än knuttimring. Ändå överlevde de överlägsna skiftesverken endast i lador och andra ekonomibyggnader. Varför?
Vi kan bara spekulera. Kanske vi kan hoppa över renässansen även om själva begreppet är tillbakablickande. Renässans betyder ju pånyttfödelse. Man uppfattade antiken som gudagivet omöjlig att överträffa.
Givetvis helgalet. Och om vi begränsar oss till närtiden och dess individualisering och kommersialisering bottnar dess tradition kring modernismens intåg vid 1700-talets mitt. Kina slott och Koppartälten i Haga är pionjärexempel. Dessa byggnadsverk ignorerar allt vad traditioner heter just för att uttrycka majestätisk allmakt.
När nazismen var statsbärande i Tyskland uppfann man något som senare har kallats "ruinmetoden". Sprillans ya byggnader var från början designade för att förefalla inte bara vara äldre utan för länge sedan ödelagda. De skulle utgöra bevis för en - rent påhittad - historia. Be mig inte om exempel. De har sannolikt förvandlats till alldeles äkta ruiner i periodens senare politiska historia...
Även om TS ville exkludera internationella exempel kan man nämna mellanamerikanska högkulturers byggnadsverk, där stenblock är så fint fogade, att vi med dagens teknik inte är i närheten. Hur kunde en så överlägsen teknologi bara falla i glömska? Eller hände något annat?
Vidare här i Skandinavien kan nämnas den så kallade skiftesverkstekniken, som dominerade bostadsbyggande före digerdödens ödeläggelse på 1300-talet. Denna teknik måste betraktas som mer sofistikerad än knuttimring. Ändå överlevde de överlägsna skiftesverken endast i lador och andra ekonomibyggnader. Varför?
Vi kan bara spekulera. Kanske vi kan hoppa över renässansen även om själva begreppet är tillbakablickande. Renässans betyder ju pånyttfödelse. Man uppfattade antiken som gudagivet omöjlig att överträffa.
Givetvis helgalet. Och om vi begränsar oss till närtiden och dess individualisering och kommersialisering bottnar dess tradition kring modernismens intåg vid 1700-talets mitt. Kina slott och Koppartälten i Haga är pionjärexempel. Dessa byggnadsverk ignorerar allt vad traditioner heter just för att uttrycka majestätisk allmakt.
När nazismen var statsbärande i Tyskland uppfann man något som senare har kallats "ruinmetoden". Sprillans ya byggnader var från början designade för att förefalla inte bara vara äldre utan för länge sedan ödelagda. De skulle utgöra bevis för en - rent påhittad - historia. Be mig inte om exempel. De har sannolikt förvandlats till alldeles äkta ruiner i periodens senare politiska historia...
Bor nära flera stora storstadsområden, ej ute på landet. Gamla fina sekelskifteshus som är bevarade och iordninggjorda samt fina och inte "förstörda" finns det ytterst få av i Sverige, procentuellt sett. Kan det vara max 0,5 % kanske? I Sverige finns över 2 miljoner småhus, lite beroende på hur man räknar. Här ingår kedjehus och villor med några få lägenheter i. Rena villor vet jag inte hur många de är, men kanske en miljon eller mer? Av ovan nämnda hus finns då kanske 5.000 stycken. Även det tror jag är att ta i.J JohanLun skrev:Jag misstänker du inte bor i storstadsområde?
De gamla husen är, enligt min egen uppskattning, betydligt dyrare än motsvarande "nya" - sett till storstäder. Nu går det inte bara att gå på husets ålder, eftersom de gamla oftare har bättre läge, både placering och i ett större område - helt enkelt för att man byggde på de bästa ställena först.
I vårt område (utanför Stockholm) är ungefär vartannat hus sekelskifte och vartannat från 60-70-80-tal (då tomterna var stora och styckades av på 70-talet). Det finns även ett par delar av området som i princip bara har hus från 30-talet resp 70-talet då de aldrig blev bebyggda på 1910-talet utan först senare.
De gamla husen kostar orenoverade oftast mer än de nyare även om de nyare är i bättre skick. Många av de äldre renoveras upp och återställs till fint skick, även om de varit sönderrenoverade under 50-60-70-tal. Jag tror det är få skådespelare i dessa hus, de flesta verkar vara vanliga tjänstemän/akademiker av olika slag. Områden är inte för Stockholmsmått speciellt dyrt, men inte heller någon av de billigare.
Jag är uppvuxen i ett område i Uppsala med stora 20-talshus. Tyvärr har mina föräldrar flyttat sen länge, men de husen är otroligt attraktiva, då i princip inga nya hus sprängts in bland dessa gamla och husen nog varit lite för eleganta och stora för att riktigt renoveras sönder med eternit och liknade. Jag tror inte de är så vanliga i tidiningsreportage eller att skådespelare bor i dem. När jag var liten så bodde mycket mossiga professorer i husen, nu verkar det mest vara folk med mycket pengar, gissningsvis de som startat egna företag osv.
Min egen teori är att ju större husen är och om de från början är högstatusboenden, desto mindre skäl att försöka höja husens status med nymodigheter. Hus med salonger, dubbeldörrar, stora glasverandor osv är redan i en elegant tidlös stil och signalerade status både på 50-tal och 70-tal. De behövde aldrig kläs in med eternit eller få perspektivfönster (även om många vid tillbyggnader eller liknande oftast fått några fönster bytta, men inte att alla fönster byts till "perspektivfönster" bara för att bytas).
Bor man i ett gammalt område är inte sekelskifteshusen ovanliga. Där jag bor finns nog ett par hundra hus. Du har dock rätt i att det inte totalt sett finns många sekelskifteshus kvar, därav tror jag de kommer öka i värde relativt sätt. De som renoveras på rätt sätt och ligger i ett attraktivt område tror jag kommer vara en betydligt bättre affär än att lägga motsvarande pengar på ett nybyggt hus eller än värre ett 15 år gammalt hus.
Jag blir glad när jag kommer in i ett gammalt hus, med spegeldörrar, fönster med munblåst glas, 3m i takhöjd, fina trägolv, arbetade foder. Så kommer man in i ett "normalt" 80-talshus med lågt i tak, dörrar i plastklädd papp, foder som är färdigmålade och spikad med vit spik, fejkträgolv, livlösa fönster. Trånga tomter, huset felplacerat utifrån väderstrecken osv. Nu finns ju förstås gamla hus som är risiga och förstörda och nybyggda hus som har påkostade material och högt till tak och 80-talshus som är fint renoverade... Men om vi nu kliver in i medelvillan...
Att stora, gamla, eftersatta hus i avfolkningsbygd inte är attraktiva har nog mindre med själva huset att göra. Den som säljer ett nästan nybyggt hus i avfolkningsbygd gör en katastrofal affär, den som kan köpa ett nästan nytt hus på samma plats gör sannolikt en fantastisk affär. Den som köper ett halvgammalt hus, där tak, fönster, badrum, kök, värmesystem mm kommer behöva bytas i samma avfolkningsbygd, kommer troligen låta huset förfalla då man aldrig får igen pengarna för det. Alternativt om man tänkt bo kvar tills man tar på träfracken så spelar det ingen roll om man bor i Djursholm eller Övertorneå map pengar nedlagda på renovering - eftersom man aldrig säljer huset medan man är i livet är all renovering att betrakta som konsumtion.
Skillnad på Djursholm och övriga Sverige. Sthlm har många gånger helt andra hustyper än övriga i Sverige. Där byggde man mer i sten än övriga Sverige. Där fanns det pengar för över 100 år sedan för att bygga rejäla hus, även pengar fanns för att hålla ordning på dem, vilket knappast är fallet för övriga Sverige, men en hel del undantag finns förstås, som alltid.
Det går nog få fram väldigt bra statistik på hur många äldre hus som finns kvar, då detta ju är väldigt väl dokumenterat.F Freddan#1 skrev:
Att de är ganska få, ja, det vet jag eftersom det var en av parametrarna när vi letade hus, att det skulle vara 1925 eller tidigare. Men som sagt, att de skulle vara billigare, det känner jag inte alls igen mig i.
Att olika människor gillar olika stilar, så är det ju, så trådens ursprungsfråga. Varför bygger man som på 1900-talets början. Det tror jag man inte gör. Varför sätter man spröjsade fönster och spegeldörrar i moderna hus? Troligen för man tycker det är vackrare, det finns nog inte något djupare svar.
Själv tycker jag många som vill bygga i gammal stil, men missar detaljerna och proportionerna får ett sämre resultat än om de byggt i "modern stil". Väldigt få tror jag, även de som lyckas få till proportioner och detaljer, bygger med gamla metoder. Troligen tillåter inte ens reglerna detta pga många krav på energi och annat. Även proportionerna hindras av planbestämmelser etc. Finns ju några trådar här på forumet om de som ska bygga i gammal stil, och det tror jag kommer bli lyckade hus som troligen på sikt kommer hålla värdet bra. Däremot är det nog dyrare att bygga så, så jag förstår varför byggfirmor inte bygger så om de ändå kan tjäna massor på att bygga mer rationellt.
Tror du måste dra isär frågan mera, smak och stil är en sak. Byggmetoder är en annan.
Det jag frågar mig om och om igen, hur kan byggbranschen vara så jäkla förlegad och utvecklats så lite om vi tittar på hur alla andra branscher utvecklats. Bilar, TV-apparater, datorer - mycket annat har man en billigare, bättre, snyggare produkt med en mer rationell tillverkning. Men byggbranschen gör om misstag om och om igen med byggfel, byggfusk, kassa metoder som leder till skador, skenande kostnader, försenade tidplaner. Det enda som verkar kvalitetsmässigt gått i takt med byggbranschen är vitvarubranschen, här får vi produkter med urusel livslängd och kvalitet utan att blivit så mycket billigare. Men, det är ju delar till hus, så det kanske är därför?
Svaret på dina frågor anser jag är: Ökade kostnader för arbetskraft och tillgång till arbetskraft.B billy_baver skrev:Med risk att feltolka TS grundläggande frågeställning är det inget nytt fenomen, att teknisk utveckling förefaller stagnera eller rent av retardera.
Även om TS ville exkludera internationella exempel kan man nämna mellanamerikanska högkulturers byggnadsverk, där stenblock är så fint fogade, att vi med dagens teknik inte är i närheten. Hur kunde en så överlägsen teknologi bara falla i glömska? Eller hände något annat?
Vidare här i Skandinavien kan nämnas den så kallade skiftesverkstekniken, som dominerade bostadsbyggande före digerdödens ödeläggelse på 1300-talet. Denna teknik måste betraktas som mer sofistikerad än knuttimring. Ändå överlevde de överlägsna skiftesverken endast i lador och andra ekonomibyggnader. Varför?
Vi kan bara spekulera. Kanske vi kan hoppa över renässansen även om själva begreppet är tillbakablickande. Renässans betyder ju pånyttfödelse. Man uppfattade antiken som gudagivet omöjlig att överträffa.
Givetvis helgalet. Och om vi begränsar oss till närtiden och dess individualisering och kommersialisering bottnar dess tradition kring modernismens intåg vid 1700-talets mitt. Kina slott och Koppartälten i Haga är pionjärexempel. Dessa byggnadsverk ignorerar allt vad traditioner heter just för att uttrycka majestätisk allmakt.
När nazismen var statsbärande i Tyskland uppfann man något som senare har kallats "ruinmetoden". Sprillans ya byggnader var från början designade för att förefalla inte bara vara äldre utan för länge sedan ödelagda. De skulle utgöra bevis för en - rent påhittad - historia. Be mig inte om exempel. De har sannolikt förvandlats till alldeles äkta ruiner i periodens senare politiska historia...
Hus som byggs idag har mer arbetskraftskostnad än material. Brytpunkten skedde i slutet av 70-talet. För ännu längre sedan var det också arbetsintensivare att ta fram byggmaterialen.
Knuttimmrade hus blev för dyra för materialåtgången var stor. Skiftesverkstekniken liknar
Jo, som regel missar de flesta detaljerna när de bygger i gammal stil. T.ex. bygger träaltan till. Det skall vara stenplattor på marken, granit eller skiffer eller sandsten, Eller uppmurad murad altan med stenplattor. Glöm tryckimpregnerat, punkt slut. Skall det nödvädigtvis vara trä skall det vara målat och dekorerat utskuret virke, men vill orkar underhålla det? Eller sätter in ett Kvik-kök. jag har fått hålla mig för skratt många gångerJ JohanLun skrev:Det går nog få fram väldigt bra statistik på hur många äldre hus som finns kvar, då detta ju är väldigt väl dokumenterat.
Att de är ganska få, ja, det vet jag eftersom det var en av parametrarna när vi letade hus, att det skulle vara 1925 eller tidigare. Men som sagt, att de skulle vara billigare, det känner jag inte alls igen mig i.
Att olika människor gillar olika stilar, så är det ju, så trådens ursprungsfråga. Varför bygger man som på 1900-talets början. Det tror jag man inte gör. Varför sätter man spröjsade fönster och spegeldörrar i moderna hus? Troligen för man tycker det är vackrare, det finns nog inte något djupare svar.
Själv tycker jag många som vill bygga i gammal stil, men missar detaljerna och proportionerna får ett sämre resultat än om de byggt i "modern stil". Väldigt få tror jag, även de som lyckas få till proportioner och detaljer, bygger med gamla metoder. Troligen tillåter inte ens reglerna detta pga många krav på energi och annat. Även proportionerna hindras av planbestämmelser etc. Finns ju några trådar här på forumet om de som ska bygga i gammal stil, och det tror jag kommer bli lyckade hus som troligen på sikt kommer hålla värdet bra. Däremot är det nog dyrare att bygga så, så jag förstår varför byggfirmor inte bygger så om de ändå kan tjäna massor på att bygga mer rationellt.
Tror du måste dra isär frågan mera, smak och stil är en sak. Byggmetoder är en annan.
Det jag frågar mig om och om igen, hur kan byggbranschen vara så jäkla förlegad och utvecklats så lite om vi tittar på hur alla andra branscher utvecklats. Bilar, TV-apparater, datorer - mycket annat har man en billigare, bättre, snyggare produkt med en mer rationell tillverkning. Men byggbranschen gör om misstag om och om igen med byggfel, byggfusk, kassa metoder som leder till skador, skenande kostnader, försenade tidplaner. Det enda som verkar kvalitetsmässigt gått i takt med byggbranschen är vitvarubranschen, här får vi produkter med urusel livslängd och kvalitet utan att blivit så mycket billigare. Men, det är ju delar till hus, så det kanske är därför?
Byggbraschen har utveckats bra och det finns kanonbra lösningar numera. T.ex. Vårgårdahus hemsida. Deras hus ligger verkligen i tiden, Ekhagen, Ekerö, Djupvik m.m. (men inte alla deras modeller som Furuliden - ger mig magont
Problemet som jag ser det är att många väljer gammalt tänk, som Fululiden. Det blir en evighet av underhåll och krångel efter 10 år. Pannor på taket och massor av punkter som göder fuktbelastningen mot fasaden i och med alla vinklar och vrår samt utstick.
Redigerat:
Ingen av modellerna tilltalar mig och Furuliden är ju verkligen inte i gammal stil, snarare 80-tals-stil, som iofs är gammal idag. Alla ger mig magont.F Freddan#1 skrev:Man måste hålla stilen rakt igenom om man vill bygga i gammal stil, annars skär det sig och blir en kass affär den dagen man säljer.
[/quoute]
...överens att det skär sig...
om affären blir kass är ju inte säkert, det beror ju på så mycket annat...
[QUOTE="Freddan#1]
Byggbraschen har utveckats bra och det finns kanonbra lösningar numera. T.ex. Vårgårdahus hemsida. Deras hus ligger verkligen i tiden, Ekhagen, Ekerö, Djupvik m.m. (men inte alla deras modeller som Furuliden - ger mig magont)
Men jag förstår fortfarande inte varför du kopplar stil och smak så hårt mot byggmetod?
Jag kan hålla med om att vissa moment i gammal stil troligen är dyrare att uppföra, men många moderna hus har detaljer som är skitdyra och enligt mig rätt fula. Men detta är ju återigen en preferens och smakfråga.
Men, med tanke på arkitekterna fått utseendet att se så "industrialiserat" ut, är det konstigt att inte processen har högre kvalitet, är billigare och mer rationell. Alla andra lever med ett nollfelstänk och leverans i tid och ständiga förbättringar. Detta verkar ju vara långt från vad som uppnås vid husbyggen. Alla som jag känner som flyttat in i (köpt) nybygge har haft mängder av fel när de flyttat in. Många konstruktioner som är "nya" får barnsjukdomar och stora problem efter 10 år eller så. Vad säger att det som byggs idag är utan problem?
Utprovningen idag är på en helt anna nivå.J JohanLun skrev:Ingen av modellerna tilltalar mig och Furuliden är ju verkligen inte i gammal stil, snarare 80-tals-stil, som iofs är gammal idag. Alla ger mig magont.
Men jag förstår fortfarande inte varför du kopplar stil och smak så hårt mot byggmetod?
Jag kan hålla med om att vissa moment i gammal stil troligen är dyrare att uppföra, men många moderna hus har detaljer som är skitdyra och enligt mig rätt fula. Men detta är ju återigen en preferens och smakfråga.
Men, med tanke på arkitekterna fått utseendet att se så "industrialiserat" ut, är det konstigt att inte processen har högre kvalitet, är billigare och mer rationell. Alla andra lever med ett nollfelstänk och leverans i tid och ständiga förbättringar. Detta verkar ju vara långt från vad som uppnås vid husbyggen. Alla som jag känner som flyttat in i (köpt) nybygge har haft mängder av fel när de flyttat in. Många konstruktioner som är "nya" får barnsjukdomar och stora problem efter 10 år eller så. Vad säger att det som byggs idag är utan problem?
De moderna hus i tiden jag har kollat som är nyare har mycket färre brister än nyare hus för 20 år sedan. Min erfarenhet.